ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року м. Чернівці

справа № 726/1852/19

провадження №22-ц/822/528/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова група» «Ю.БІ.АЙ-КООП» про стягнення матеріальних збитків, за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Страхова група» «Ю.БІ.АЙ-КООП» на рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 19 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Асташева С.А.

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до акціонерного товариства «Страхова група» «Ю.БІ.АЙ-КООП» (далі-АТ СГ«Ю.БІ.АЙ-КООП») про стягнення матеріальних збитків.

Позовні вимоги обґрунтував слідуючими обставинами.

17.11.2017р. з вини ОСОБА_2 , водія автомобіля марки ВАЗ-210994, державний номерний знак НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у АТ СГ«Ю.БІ.АЙ-КООП», сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «BMW-X5», державний номерний знак НОМЕР_2 , чим йому заподіяно майнової шкоди.

Вказував на те, що в ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко не вказано, в яку саме страхову компанію позивач (потерпілий) спочатку повинен подати заяву - повідомлення про ДТП тільки в свою страхову компанію, як про це йдеться в ст. 33 Закону, чи і в страхову компанію винуватця ДТП.

Зазначав, що страховик навмисне, з метою в майбутньому не відшкодовувати шкоду, змушує позивача (потерпілого) подавати заяву - повідомлення про ДТП і заяву повідомлення про страхове відшкодування в різні строки та в різні страхові компанії. Водночас, уповноважений працівник страхової компанії AT «СГ«Ю.БІ.АЙ-КООП» не надав йому консультаційну допомогу при складанні заяви про ДТП та умисно не повідомив позивача про його право одночасно подати і другу заяву про страхове відшкодування, про граничний, річний термін подання такої заяви. Тільки в суді він дізнався, що оцінювач AT «СГ«Ю.БІ.АЙ- КООП» все таки прибув до місця знаходження його автомобіля, зробив його огляд, склав акт технічного стану транспортного засобу від 25 грудня 2018 року, склав також аварійний сертифікат № 3224 від 12 березня 2018 року в якому вказав, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля складає 81741,30 гривень, але при цьому не показав його позивачу, не повідомив його про нього, а тому він змушений був звернутись з відповідною заявою до експерта авто-товарознавця, який за його заявою склав свій висновок експертного авто-товарознавчого дослідження.

Звертав увагу на дату складення оцінювачем ФОП акту технічного стану транспортного засобу, даний акт складено «25 грудня 2018 року», натомість сам аварійний сертифікат № 3224 складено заднім числом, - «12 березня 2018 року». Наведене свідчить про невідповідність і послідовність даних дат, а відповідно і, про можливу підробку документів. Окрім того, повідомлення про ДТП встановленого зразка, у відповідності до ст. 33 Закону він зробив одразу після ДТП в свою страхову компанію «Уніка», при цьому Закон не зобов`язував його робити таке повідомлення про ДТП встановленого зразка в страхову компанію винуватця ДТП ОСОБА_2

28.12.2017р. він надіслав повідомлення про настання ДТП генеральному директору AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», в якому вказав орієнтовну суму заподіяної шкоди і тим самим, на його погляд, одночасно зробив заяву про страхове відшкодування. 08.02.2019р. та 10.05.2019р. він додатково зробив дві заяви-повідомлення і про страховий випадок (ДТП) і про страхове відшкодування в страхову компанію ОСОБА_2 - АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ - КООП», але йому безпідставно відмовили в його законному проханні відшкодовувати збитки.

Позивач довідався про вину в скоєнні ДТП водієм ОСОБА_2 коли його визнали винним в ДТП, відповідно до постанови Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.04.2019р. Водночас, позивач звертався в АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» з повідомленням про ДТП, в якому зазначив суму спричинених йому збитків, але два рази, 26.04.2019р. та 27.05.2019р. керівництвом страхової компанії було прийняте неправомірне рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування і саме тоді він довідався про порушення свого права.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на його користь майнові збитки на суму 81741,30 грн. А також просив стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі на отримання професійної правничої допомоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівців від 19 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» про стягнення матеріальних збитків задоволено.

Стягнуто з АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь ОСОБА_1 майнові збитки покриті страховими відшкодуванням на загальну суму 81741,30 грн.

Стягнуто з АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги адвоката в сумі 10752,00 грн.

Стягнуто з АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 3400 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» у апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує на те, що у страхової компанії не виник обов`язок сплатити страхове відшкодування внаслідок не звернення потерпілого до страховика у межах одного року з дня ДТП. Наведені позивачем роз`яснення щодо початку обчислення річного строку на подання страховику заяви про виплату страхового відшкодування, який на його думку починає перебіг з моменту притягнення застрахованого водія до відповідальності, суперечить змісту п.36.2 ст.36 Закону №1961-IV, в якому така обставина як розгляд події в цивільній, господарській або кримінальній справі впливає тільки на строк прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування і, аж ніяк не призупиняє строк встановлений для подачі заяви про таку виплату.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_2 17.11.2017р. о 14-00 год. в м.Чернівцях керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21994», державний номерний знак НОМЕР_3 , виїжджаючи з території ринку «Добробут», на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі від ринку, виконуючи маневр повороту ліворуч на головну дорогу вул.М.Олімпіади не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрестя, допустивши зіткнення з автомобілем марки «BMW-X5», державний номерний знак НОМЕР_2 », під керуванням позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.04.2019р., ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, провадження закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.5 ст.38 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована у АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0242280 та відомостями з Єдиної централізованої бази даних ОСОБА_3 транспортного страхового бюро України про чинність вказаного полісу.

У відповідності до даного страхового полісу розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров`ю складає 200 000 грн., за шкоду заподіяну майну 100 000 грн.

Згідно розписки від 15.11.2019р. ОСОБА_2 відкошував позивачу майнові збитки не покриті страховим відшкодуванням.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Закон Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 зазначеного вище Закону України обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до ДТП, тобто потерпілого, так і страховика.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону З України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає.

Із аналізу наведених норм спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є преклюзивним і з його сплином у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком.

Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19).

Апеляційним судом встановлено, що позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування 08.02.2019р., тобто зі сплином річного строку після ДТП, встановленого підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції на зазначені вимоги закону уваги не звернув, встановивши, що позивач подав заяву про страхове відшкодування до страховика 08 лютого 2019р., не врахував, що страховий випадок стався 17 листопада 2017р., тобто потерпілий ОСОБА_1 звернувся до страховика з пропуском річного строку, встановленого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для подання заяви про страхове відшкодування. Разом з тим, даний позов пред`явлений також поза межами вказаного строку.

З урахуванням наведених обставин, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам поданого АТ СГ«Ю.БІ.АЙ-КООП» відзиву на позовну заяву та зробив передчасний висновок про задоволення позову ОСОБА_1 .

Доводи позивача, що він довідався про вину в скоєнні ДТП водієм ОСОБА_2 коли його визнали винним в ДТП відповідно до постанови Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.04.2019р., а тому вважає, що строк подання заяви ним не пропущено є безпідставними.

Відповідно до п.п.36.1.,36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Пунктом 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Таким чином, набрання рішенням законної сили щодо винуватості особи в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди впливає тільки на строк прийняття рішення страховиком про виплату страхового відшкодуванні, і аж ніяк не призупиняє строк подання заяви про страхове відшкодування.

Установивши вказані обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача матеріальних збитків.

Щодо вимоги апеляційної скарги АТ «СГ» «Ю.БІ.АЙ-КООП» зобов`язати ОСОБА_1 повернути сплачені йому на виконання рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 19 лютого 2020 року кошти, то така вимога може бути вирішена виключно шляхом подання заяви про поворот виконання рішення, в порядку встановленому Розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача.

Пунктом 13 ст.141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що є підстави для задоволення апеляційної скарги та відмову в позові, ОСОБА_1 на користь АТ СГ«Ю.БІ.АЙ-КООП» слід стягнути 1226,12 грн. сплачених за подання до суду апеляційної скарги, з розрахунку: 81741,30 (ціна позову) х 1% х 150 %.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Страхова група» «Ю.БІ.АЙ-КООП» задовольнити. Рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 19 лютого 2020 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова група» «Ю.БІ.АЙ-КООП» про стягнення матеріальних збитків відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Страхова група» «Ю.БІ.АЙ-КООП» судові витрати в розмірі 1226 гривень 12 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: І.М. Литвинюк

А.І. Владичан