Справа 206/1893/20
Провадження 2-о/206/455/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Ільїній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за заявою в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , заінтересована особа Самарський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2020 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_3 , звернулась до суду з заявою в якій просить суд встановити факт смерті її колишнього чоловіка та батька її дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Алчевськ Луганської області Україна. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій було видано лікарське свідоцтво про смерть, яке не може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Викладені обставини слугували приводом для звернення до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 30 квітня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду.

Заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та суду пояснила, що ОСОБА_4 є її колишнім чоловіком. Шлюб між ними розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2017. Від даного шлюбу вона з ОСОБА_4 мають двох неповнолітніх синів, які разом із нею проживають у м. Дніпро. ОСОБА_4 після розірвання шлюбу проживав на тимчасово окупованій території у м. Алчевськ Луганської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, причиною смерті стала черепно-мозкова травма. Вона особисто їздила у м. Алчевськ та поховала свого колишнього чоловіка, де і отримала лікарське свідоцтво про смерть. На теперішній час вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть у встановленому законом порядку на території України, а тому вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту смерті.

Представник Самарського районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заперечень проти вимог заявника до суду не надходило.

Суд, заслухавши заявника, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який було розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2017 року (а.с.6).

Від даного шлюбу заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають двох дітей - малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , відповідно (а.с.8)

Таким чином, судом достовірно встановлено, що особа, факт смерті якої просить встановити заявник, є її колишнім чоловіком, з яким вона має двох неповнолітніх дітей, в інтересах яких вона звернулась до суду із даним позовом у якості законного представника.

Факт смерті колишнього чоловіка заявника та рідного батька її неповнолітніх дітей підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 856 від 11 листопада 2017 року, виданим Державним закладом «Луганське Республіканське бюро судово-медичної експертизи» Луганської народної республіки, згідно якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Смерть настала вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок травми, що призвела до набряку головного мозку, крововиливу під оболонки та у тканину головного мозку та закритого переламу кісток основи черепу, що стало причиною смерті(а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 12 листопада 2019 року, виданого Відділом запису актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Алчевськ, Луганської області (а.с.10).

Як вбачається з листа начальника відділу Самарського районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Асекретовій І.В. було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті на підставі наданих документів, а саме лікарського свідоцтва про смерть, у зв`язку із тим, що вказаний документ за формою не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» та видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.11).

Згідно довідок № 12432220 від 24 липня 2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є внутрішньо переміщеними особами та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17,19-20)

Таким чином, наявність таких доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, оскільки отримання будь-яких інших доказів через не роботу відділень УДППЗ «Укрпошта» на вказаній території та інших державних органів робить неможливим отримання офіційної інформації про смерть особи.

Згідно постанови ВР України від 17.03.2015 № 254-VІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» місто Алчевськ Луганської області є окупованою територією.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Алчевськ відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1.

Згідно статей 1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про факт смерті особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів про факт смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини.

З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_4 на території України є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадянин України, якими є заявник ОСОБА_1 , неповнолітній ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_3 , в інтересах яких діє заявник, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити та встановити факт смерті ОСОБА_4 , що надасть заявнику можливість провести державну реєстрацію його смерті в державному органі України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Алчевськ, Луганської області Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук