№ 243/4130/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Воронков Д.В.,

за участю секретаря Моїсеєвої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича, Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», ОСОБА_2 , третя особа: Суб`єкт оціночної діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕКСПЕРТ» про визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця «Про відкриття виконавчого провадження», про визнання незаконним та скасування висновку про вартість майна, про визнання недійсними результатів електронних торгів, про визнання протиправним акту про електронний аукціон, про скасування свідоцтва про придбання майна на публічних торгах, про скасування права власності на майно, про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

12.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою.

Також, 12.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, на обґрунтування зазначивши, що на примусовому виконанні Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. (надалі Виконавець) знаходиться Виконавчий лист № 2/243/3953/2015, 243/7546/15-ц, виданий Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 01.12.2015 року про стягнення з нього (позивача) на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 211 845,54 гри. та судових витрат в розмірі 2118,46 грн.

Вважає, що виконавче провадження відкрито та здійснено Виконавцем незаконно, всі дії, вчинені останнім на примусове виконання рішення, в тому числі і реалізація спірного майна, є незаконними та такими, що порушують його Конституційні права.

Так, постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60159699 Виконавець йому (позивачу) не надсилав. Про виконавчого провадження позивачу стало відомо лише після того, як Виконавцем було реалізовано з публічних торгів майно, яке належить позивачу на праві приватної власності, а саме: частини нежитлового приміщення загальною площею 112,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконавче провадження відкрито Виконавцем поза строками звернення виконавчого листа до виконання. Виконавцем порушений порядок оцінки майна та порядок проведення прилюдних торгів. Вважає, що невжиття заходів із забезпечення позову ускладнить, або, взагалі, унеможливить в разі подальшої реалізації майна іншому «добросовісному набувачеві», а тому, просить суд накласти арешт на вказане нерухоме майно.

Ухвалою судді Слов`янського міськрайонного суду від 13.05.2020 року розгляд клопотання про забезпечення позову було призначено до судового засідання з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали необхідність накладання арешту на спірне майно, посилаючись на обставини, викладені у заяві про забезпечення позову. Вказали на той факт, що накладання арешту на спірне нерухоме майно ні яким чином не порушить права особи, що придбала майно - ОСОБА_2 .

Приватний виконавець Літвіненко О.В. у судовому засіданні проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечував, вважав заявлені вимоги необґрунтованими та недоведеними.

ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що накладання арешту на спірне нерухоме майно призведе до порушення його прав, як нового володаря. Повідомив суд, що придбав спірну нерухомість для особистого використання та не має наміру його відчужувати.

Інші особи, зазначені у заяві про забезпечення позову, до судового засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову по суті.

Дослідивши заяву та надані матеріали, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з оглядом на наступне.

Частина 2 ст. 149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2012 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є законність проведення виконавчих дій; законність та достовірність висновку про вартість майна, результатів електронних торгів, акту про електронний аукціон, свідоцтва про придбання майна на публічних торгах; законність права власності на майно та витребування спірного майна з чужого незаконного володіння

Однак, суду не подано будь яких доказів та не наведено переконливих підстав про те, що невжиття такого виду заходу забезпечення позову, як накладання арешту на спірне нерухоме майно, може ускладнити виконання рішення суду, привести до пошкодження, знищення майна, тобто про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Єдиний довід позивача про те, що невжиття заходів із забезпечення позову ускладнить, або загалі унеможливить, в разі подальшої реалізації майна іншому «добросовісному набувачеві», виконання рішення суду, визнаються судом необґрунтованим, оскільки позивачем не наведено жодного доказу на підтвердження того факту, що новий власник нерухомого майна має намір на подальшу реалізацію спірного майна, вживає будь-які підготовчі дії (замовляє проектну документацію, розміщує оголошення про продаж, веде переговори, надає доручення ріелторам, тощо)

Навпаки, як вбачається з пояснень ОСОБА_2 , наданих ним у судовому засіданні, останній придбав спірну нерухомість для особистого використання та не має наміру її відчужувати.

Частина 3 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У даному випадку, з оглядом на факт недоведеності позивачем підстав, передбачених ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд вважає заяву не обґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 151,153 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича, Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», ОСОБА_2 , третя особа: Суб`єкт оціночної діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕКСПЕРТ» про визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця «Про відкриття виконавчого провадження», про визнання незаконним та скасування висновку про вартість майна, про визнання недійсними результатів електронних торгів, про визнання протиправним акту про електронний аукціон, про скасування свідоцтва про придбання майна на публічних торгах, про скасування права власності на майно, про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України процесуальні строки оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали виготовлено 19 травня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Д.В. Воронков