Провадження № 4-с/761/87/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, на постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 06.12.2019р. -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 06.12.2019р

Скарга мотивована тим, що Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві по примусовому виконанні виконавчого листа №761/46060/17 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 16280 грн., 06.12.2019 р.було прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату.

Скаржник зазначає, що у нього є також картковий рахунок, на якому знаходяться грошові кошти, в розмірі 3128 грн. 47 коп., проте Державна виконавча служба не списує грошові кошти з даного рахунку.

Також ФОП ОСОБА_1 повідомив Орган стягнення про наявність майна, комп`ютерної техніки, для здійснення його реалізації згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, скаржник просив визнати незаконною та скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 6 грудня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату

Ухвалою від 23 січня 2020 року прийнято до розгляду скаргу та призначено до розгляду в судове засідання на 03 лютого 2020 року о 12:45 год.

03 лютого 2020 року у зв`язку з неявкою у судове засідання сторін справу було відкладено на 01.04.2020 року.

01.04.2020 року у зв`язку з неявкою у судове засідання сторін справу було відкладено на 21.05.2020 року.

В судове засідання скаржник, стягувач та заінтересована особа не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, розглянувши скаргу та додані до неї документи, прийшов до висновку про задоволення скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги та встановлено судом, на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві перебуває виконавче провадження № 59764588 з виконання виконавчого листа № 761/46060/17, виданого 05.08.2019 року Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 16280 грн.

Старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан Інною Леонідівною, при примусовому виконанні видано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №59764588 від 06.12.2019 року, якою звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 , зокрема з заробітної плати в розмірі 20% суму боргу 15273,10 грн. та суму виконавчого збору в розмірі 1456,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 10 Конвенції про захист заробітної плати № 95 від 01 липня 1949р., ратифікована 23 червня 1992р. визначено, що заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно із ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 6 статті 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 18.12.2019 року, останній повідомив Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби в м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві, старшого державного виконавця Красноштан І.Л., про наявність майна, на яке можливо здійснити звернення стягнення для погашення боргу.

З наявних в матеріалах справи вимоги державного виконавця від 26.02.2020 р. вих. №52149 вбачається, що останній виявив у ОСОБА_1 майно, на яке може бути звернуто стягнення. Так державний виконавець зобов`язує ОСОБА_1 надати доступ до квартири за адресою : АДРЕСА_1 на 17.03.2020 о 15:00 год. Для проведення опису та арешту майна боржника з метою подальшої реалізації.

Крім того, у скаржника відкрито банківський рахунок в АТ КБ «Приватбанк», на якому знаходяться кошти в розмірі 3138 грн. 47 коп., що підтверджується копією виписки з поточного рахунку від 26.11.2019 року.

З урахуванням того, що скаржник має інше майно, а саме грошові кошті та комп`ютерну техніку, суд вважає, що постанова державного виконавця Красноштан І.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника є передчасною та такою, що постановлена з порушенням вимог ч. 1 ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження»

Крім того, постанова про звернення стягнення заробітної плати унеможливлює своєчасне отримання ОСОБА_1 заробітної плати, що призводить до порушення конституційних прав скаржника.

Згідно із ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, на постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 06.12.2019

Керуючись ст. ст. 81,447,449, 450, 451 ЦПК України, ст. ст. 7, 18, 68, 70 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1, 24, 25 24 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 87, 115 Кодексу законів про працю України , ст.41 Конституції України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу боржника ФОП ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, на постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 06.12.2019 р. - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Красноштан І.Л. від 06.12.2019 року ВП №5976488.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК