справа № 2-306/04 (2-956/04) головуючий у суді І інстанції Твердохліб В.А.
провадження № 22-ц/824/8255/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати в цивільних справах Березовенко Р.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2004 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про примусове виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно у вигляді 2/5 частини домоволодіння з відповідною частиною будівель, споруд,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2004 року зустрічний позов задоволено. У задоволенні вимог основного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 є відповідачем по справі та оскаржує рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2004 року. Строк на апеляційне оскарження пропущено. У матеріалах справи наявна заява апелянта про розгляд справи без її участі (а.с. 29).

Згідно з п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Так як апелянтом, всупереч вимогам статей 77 - 81 ЦПК України, не надано беззаперечних доказів, на підставі чого суд мав би поновити строк, тому апеляційна скарга вважається такою, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження без поважних причин, а тому за зазначеною апеляційною скаргою відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження.

Крім того, відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку. Коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA97 v.UKRAINE, №19164/04, §47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня постановлення судового рішення, апелянт був залучений до розгляду справи, приймав участь у її розгляді шляхом подачі відповідної заяви (а.с. 29) та відсутні підстави вважати, що строк на апеляційне оскарження пропущено внаслідок виникнення обставин непереборної сили, а тому суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2004 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про примусове виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно у вигляді 2/5 частини домоволодіння з відповідною частиною будівель, споруд.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Березовенко Р.В.