Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2020 Справа №607/7986/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Облещук О.В.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО») про стягнення страхового відшкодування в розмірі 99000 гривень, пені в розмірі 55254,55 гривень, інфляційних втрат у розмірі 10333,73 гривень та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу в розмірі 5172,10 гривень. Обґрунтовує позов тим, що 30 червня 2017 року з вини ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Mercedes-Benz Vito 109 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено належний позивачу транспортний засіб «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_2 . За фактом вказаної ДТП проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №00002192 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 11 липня 2017 року слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНГІ в Тернопільській області винесено постанову про призначення судової автотоварознавчої експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00002192. Згідно з висновком експерта №4-188/17 від 07 серпня 2017 року ринкова вартість автомобіля «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , та сума матеріального збитку, заподіяного його власнику, станом на момент ДТП може становити 273395,54 грн. Постановою слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 30 березня 2018 року кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 23 серпня 2019 року відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №196325 за ст. 124 КУпАП. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2019 року встановлено винуватість ОСОБА_2 у тому, що він 30 червня 2017 року близько 13 год. 15 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito 109 CDІ», державний номерний знак НОМЕР_3 , виїжджаючи із стоянки біля будинку №5 по вул. Протасевича у м. Тернополі не дав дорогу автомобілю «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. п. 2.3 (б), 10.1, 10.2 ПДР України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Mercedes-Benz Vito 109 CDІ», державний номерний знак НОМЕР_3 , була застрахована страховиком ПрАТ «СК «ВУСО» за страховим полісом №АК/3909087 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після закриття кримінального провадження позивач 18 травня 2018 року звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, листом №5600/774537 від 13 липня 2018 року відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що пошкоджений автомобіль «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , не був наданий страховику на огляд. Проте, огляд належного позивачу автомобіля Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , проводився уповноваженою особою ПрАТ «СК «ВУСО», про що складений акт огляду колісного транспортного засобу від 22 травня 2018 року. Згідно з висновком експерта №6/2-23/20 від 16 березня 2020 року, утилізаційна вартість автомобіля «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , після ДТП, яка мала місце 30 червня 2017 року, станом на 30 червня 2017 року може складати 133780,80 грн. Оскільки полісом АК/3909087 встановлено страхову суму за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100000 грн. та франшизу в розмірі 1000 грн., розмір страхового відшкодування, що належить до виплати ОСОБА_1 за даним договором, становить 99000 грн. Крім цього, оскільки заяву на виплату страхового відшкодування позивачем подано до ПрАТ «СК «ВУСО» 18 травня 2018 року, у відповідача виник обов`язок виплатити позивачу страхове відшкодування не пізніше 90 днів, а саме до 19 серпня 2018 року. Враховуючи наведене, а також прострочення ПрАТ «СК «ВУСО» виплати страхового відшкодування в сумі 99000 грн. в період з 19 серпня 2018 року по 15 травня 2020 року, позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 55254, 55 грн., інфляційні збитки в розмірі 10333,73 грн., три відсотки річних за весь час прострочення виконання зобов`язання в розмірі 5172,10 грн. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді від 20 травня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання 22 червня 2020 року о 16 годині.

У зв`язку з неявкою представника відповідача розгляд справи відкладено на 22 липня 2020 року на 16 годину.

16 липня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено про необгрунтованість позовних вимог. Зокрема вказано, що 29 березня 2017 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено договір (поліс) №АК/3909087 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі якого страховик взяв на себе зобов`язання у випадку настання страхової події відшкодувати шкоду життю, здоров`ю та майну третіх осіб, завдану при експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito 109», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 . В період дії вказаного договору 30 червня 2017 року з вини ОСОБА_2 , який керував забезпеченим автомобілем, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого пошкоджено автомобіль марки AUDI A3, номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Законом визначено чіткий порядок дій осіб у разі настання ДТП, який включає подання письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (не пізніше 3 робочих днів з дня настання ДТП); відомостей щодо пошкодженого транспортного засобу для оцінки та визначення розміру завданої потерпілому матеріальної шкоди; заяви про страхове відшкодування (30 днів з дня подання повідомлення про ДТП). Письмове повідомлення про ДТП до страхової компанії не надходило взагалі. 18 травня 2018 року (тобто, через більш ніж 10 місяців після ДТП) ОСОБА_4 подав письмову заяву на виплату страхового відшкодування. Порушення вказаних норм закону унеможливило в законодавчо встановлений строк здійснити огляд автомобіля марки «AUDI A3», номерний знак НОМЕР_5 . З метою організації оцінки завданої шкоди, після надходження заяви на виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК «ВУСО» (в межах 10 робочих днів, а саме - 21 травня 2018 року) було залучено асистуючу компанію ТОВ «Смайл Сервіс». Аварійним комісаром даної компанії було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу в присутності ОСОБА_5 та складено Акт огляду колісного транспортного засобу від 22 травня 2018 року. В той же час, листом від 23 травня 2018 року ТОВ «Смайл Сервіс» повідомлено страховика, що оцінку пошкоджень, завданих транспортному засобу «AUDI A3», номерний знак НОМЕР_5 , провести неможливо, оскільки в результаті огляду встановлено, що зазначений автомобіль знаходився в пошкодженому та розібраному стані. Деталі передньої частини автомобіля демонтовані до надання його для огляду. Як було встановлено страховиком, транспортний засіб «AUDI АЗ», номерний знак НОМЕР_5 , до проведення огляду експертом був розібраний, пошкоджені деталі демонтовані, тобто транспортний засіб не був у такому стані, в якому він знаходився безпосередньо після ДТП. Враховуючи викладене, листом від 13 липня 2018 року ПрАТ «СК «ВУСО» відмовило ОСОБА_6 у виплаті страхового відшкодування. Підставність відмови у виплаті страхового відшкодування за викладених обставин узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема в постанові Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2019 року у справі №522/6853/16-ц суд прийшов до таких висновків: «Як також встановлено судами, з висновку експерта 321/15 від 30 грудня 2016 року, вбачається, що транспортний засіб «Toyota» з номерними знаками НОМЕР_6 , який належить на праві власності позивачу ОСОБА_1, до проведення огляду експертом був розібраний, пошкоджені деталі демонтовані та знаходилися біля транспортного засобу, тобто транспортний засіб не був у такому стані, в якому він знаходився безпосередньо після ДТП. Розмір завданої шкоди відповідно до Висновку становить 126831,95 грн. Ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд правильно виходив з того, що позивач не був позбавлений можливості, безперешкодно, як на місці ДТП, так і в подальшому отримати від органів поліції інформацію щодо наявності або відсутності у винуватця пригоди полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та дотримуючись Закону звернутися до МТСБУ вчасно з заявою про здійснення регламентної виплати в рахунок відшкодування шкоди, до здійснення ремонту свого транспортного засобу. А звернення позивача до МТСБУ після того, як він відремонтував автомобіль, є порушенням пункту 33.1.4. статті 33 Закону, що позбавило відповідача можливості самостійно визначити розмір шкоди, оскільки Законом чітко визначено, що саме МТСБУ здійснює організацію процедури встановлення розміру шкоди та розслідування причин і обставин ДТП». Посилаючись на наведене, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову.

Також відповідачем подано письмове клопотання про передачу справи за підсудністю Голосіївському районному суду м. Києва, у задоволенні якого ухвалою суду від 22 липня 2020 року відмовлено.

Ухвалою суду від 22 липня 2020 року до участі у справі залучено ОСОБА_2 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Судовий розгляд у справі відкладено до 09 год. 30 хв. 18 вересня 2020 року.

28 липня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шкільняк Б.М. подав відповідь на відзив, у якій вказав, що твердження відповідача про звернення ОСОБА_1 до страхової компанії в невстановлений строк є помилковими, оскільки кожен водій забезпеченого транспортного засобу - учасник ДТП надає повідомлення про неї до тієї страхової компанії, якою забезпечено керований ним транспортний засіб та видано страховий поліс. Таким чином, обов`язок повідомити ПрАТ «СК «ВУСО» в даному випадку покладений на ОСОБА_2 , а на позивача не може покладатись обов`язок передбачати неправомірні дії чи бездіяльність інших учасників цивільних правовідносин, так само не можуть бути покладені наслідки таких дій чи бездіяльності. Посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування через надання на огляд автомобіля не в такомустані, в якому він знаходився після ДТП, є необгрунтованими, оскільки згідно з листом №5600/774537 від 13 липня 2018 року ПрАТ «СК «ВУСО» відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що пошкоджений автомобіль «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , не був наданий страховику на огляд, а не через те, що автомобіль не був у тому стані, в якому він був після ДТП. Долучений до відзиву лист ТОВ «Смайл Сервіс» не містить будь-яких обов`язкових реквізитів, зокрема дати його складання та вихідного номеру, та є внутрішнім (службовим) документом між ПрАТ «СК «ВУСО» та ТОВ «Смайл Сервіс» і він не має жодного відношення до виконання зобов`язань ПрАТ «СК «ВУСО» перед ОСОБА_1 . Позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 26 вересня 2019 року у справі №522/6853/16-ц, не повинна застосовуватись у даній справі, оскільки відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з ненаданням страховику на огляд пошкодженого автомобіля, а не у зв`язку з наданням страховику на огляд відремонтованого чи розібраного автомобіля. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

11 серпня 2020 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь, у яких зазначено, що нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема п.п. 33.1.4 ст. 33, встановлено обов`язок водія транспортного засобу, причетного до ДТП (або винуватця, або потерпілого) невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Доказів, що підтверджують поважність пропуску зазначеного строку ОСОБА_1 не надано. Для оцінки завданої шкоди аварійним комісаром даної компанії було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу в присутності ОСОБА_1 та складено акт огляду колісного транспортного засобу від 22 травня 2018 року. Листом від 23 травня 2018 року ТОВ «Смайл Сервіс» повідомлено страховика, що оцінку пошкоджень, завданих автомобілю «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , провести не можливо, оскільки в результаті огляду встановлено, що зазначений автомобіль знаходився в пошкодженому та розібраному стані. Щодо наданого висновку експертного дослідження від 16 березня 2020 року №6/2-23/20 зазначено, що всупереч п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, представники страхової компанії не викликалися на огляд пошкодженого транспортного засобу. Посилаючись на наведене, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову.

07 вересня 2020 року від представника відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» - адвоката Сокол Д.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника ПрАТ «СК «ВУСО».

У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному розгляд справи, призначений на 18 вересня 2020 року на 09 год. 30 хв., відкладений на 19 жовтня 2020 року на 10 год. 30 хв.

19 жовтня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шкільняк Б.М. подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно з якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи слід здійснити за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів, оскільки сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3909087 вбачається, що він укладений між страховиком ПрАТ «СК «ВУСО» та страхувальником ОСОБА_3 . Відповідно до умов вказаного полісу забезпеченим транспортним засобом є «Mercedes-Benz 109», державний номерний знак НОМЕР_1 . Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100000 грн. Розмір франшизи становить 1000 грн.

Як убачається з витягу з кримінального провадження №0002192 від 01 липня 2017 року, 01 липня 2017 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з тим, що 30 червня 2017 року близько 13 год. 15 хв. по вул. Протасевича у м. Тернополі відбулось зіткнення автомобіля «Mercedes-Benz Vito 109 CDІ», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час ДТП водій автомобіля «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , - ОСОБА_1 та пасажир цього автомобіля - ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження

Як слідує з висновку експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №4-188/17 від 07 серпня 2017 року, ринкова вартість представленого на експертизу автомобіля «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на момент ДТП може становити 273395,54 грн. Сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження КТЗ під час ДТП станом на 30 червня 2017 року може становити 273395,54 грн.

Постановою слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Дяківа В.А. від 30 березня 2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002192 від 01 липня 2017 року, закрито у зв`язку з відсутню складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

18 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Як убачається з акту огляду колісного транспортного засобу від 22 травня 2018 року, засвідченого печаткою ПрАТ «СК «ВУСО», 22 травня 2018 року було здійснено огляд транспортного засобу «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_7 , описано всі пошкоджені деталі автомобіля та характер їх пошкоджень.

Листом №5600/774537 від 13 липня 2018 року ПрАТ «СК «ВУСО» відмовлено ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування. Підставою цієї відмови в листі зазначено, що пошкоджений автомобіль «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_7 не був наданий страховику на огляд. Також у листі процитовано зміст п.п. 33.3 п. 33.1. ст. 33 та п.п. 37.1.3. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і підсумовано, що за відсутності можливості проведення належного огляду пошкодженого транспортного засобу та складання необхідних документів для визначення матеріального збитку за наслідками події, ПрАТ «СК «ВУСО» змушене повідомити про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2020 року у справі №607/20442/19, яка набрала законної сили, провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вказаною постановою встановлено, що провина ОСОБА_2 в порушенні п. п. 10.1, 10.2 ПДР України, яка призвела до дорожньо-транспортної пригоди з пошкодженням транспортних засобів «Mercedes-Benz Vito 109», державний номерний знак НОМЕР_3 , та автомобіля «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , підтверджується дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Як убачається з висновку експертного дослідження Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №6/2-23/20 від 16 березня 2020 року, утилізаційна вартість (вартість утилізації) автомобіля «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , після ДТП, яка мала місце 30 червня 2017 року, станом на 30 червня 2017 року може складати 133780,80 грн.

З наданого представником відповідача до відзиву листа ТОВ «Смайл Сервіс» вбачається, що у відповідь на заявку ПрАТ «СК «ВУСО» від 21 травня 2018 року на організацію оцінки транспортного засобу «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , ТОВ «Смайл Сервіс» повідомило, що в результаті огляду зазначеного автомобіля встановлено, що він знаходився в пошкодженому та розібраному стані. Деталі передньої частини автомобіля демонтовані до надання автомобіля «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , для огляду.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 31.1 статті 33 цього Закону визначені обов`язки осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), зокрема, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: 33.1.1. дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; 33.1.2. вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; 33.1.3. поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з пунктами 33.3, 33.4 цієї статті водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). У разі оформлення працівниками відповідних підрозділів Національної поліції відповідних документів про дорожньо-транспортну пригоду вони також встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди і сприяють представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї.

Відповідно до п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа.

Згідно з ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування . Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Статтею 35, зокрема п. 35.1, цього Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати визначений ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема відповідно до п. 36.1 страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з п. 36.1 страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) передбачені п. 37.1 ст. 37 цього Закону, зокрема: 37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; 37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; 37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з пунктом 37.2 рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений у зобов`язанні строк.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, судом установлено, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz 109», державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3909087, укладеного між страховиком ПрАТ «СК «ВУСО» та страхувальником ОСОБА_3 29 березня 2017 року.

30 червня 2017 року з вини ОСОБА_2 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-Benz 109», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та автомобіля «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Вказані обставини встановлені постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2019 року у справі №607/20442/19.

Внаслідок ДТП транспортний засіб «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження та позивачу завдано матеріальні збитки, розмір яких відповідно до висновку експерта становить 273395,54 грн., а вартість утилізації автомобіля - 133780,80 грн.

Таким чином розмір шкоди, заподіяної майну ОСОБА_1 , перевищує розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого, визначеної полісом у сумі 100000 грн., і тому, з урахуванням франшизи, розмір страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_1 згідно з умовами поліса повинен становити 99000 грн.

18 травня 2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак листом №5600/774537 від 13 липня 2018 року відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, з посиланням на те, що пошкоджений транспортний засіб «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_2 не був наданий страховику на огляд.

Вже після пред`явлення позивачем позову до суду, надаючи відзив на позов, відповідач вказував, що підставою відмови в страховому відшкодуванні було надання автомобіля на огляд у пошкодженому та розібраному стані, а також неповідомлення потерпілим ОСОБА_1 ПрАТ «СК «ВУСО» про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до вимог п. 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Однак, зазначеною нормою закону передбачено обов`язок водія транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Однак, між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ВУСО» договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності договір не укладався, а відтак, у нього не виник обов`язок повідомляти ПрАТ «СК «ВУСО» про страховий випадок. Такий обов`язок відповідно до вищевказаної норми Закону покладений на ОСОБА_2 , а в разі його невиконання страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Надання автомобіля на огляд у пошкодженому та розібраному стані не було зазначено підставою відмови в листі №5600/774537 від 13 липня 2018 року, яким ПрАТ «СК «ВУСО» відмовлено ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування. Відповідачем не доведено факту невиконання ОСОБА_1 , своїх обов`язків, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Підставою відмови у виплаті страхового відшкодування в листі №5600/774537 від 13 липня 2018 року зазначено те, що пошкоджений автомобіль «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_7 не був наданий страховику на огляд. Однак, судом установлено, що такий огляд проведений 22 травня 2018 року, що підтверджується актом огляду колісного транспортного засобу, засвідченим печаткою ПрАТ «СК «ВУСО».

За таких обставин суд вважає підставу відмови ПрАТ «СК «ВУСО» у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування необґрунтованою.

Доводи відповідача про те, що підстави відмови ПрАТ «СК «ВУСО» у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування узгоджуються з практикою Верховного Суду, зокрема в постанові Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2019 року у справі №522/6853/16-ц, не заслуговують на увагу.

Так, у цій справі суд встановив, що звернення позивача до МТСБУ після того, як він відремонтував автомобіль, є порушенням пункту 33.1.4. статті 33 Закону, що позбавило відповідача можливості самостійно визначити розмір шкоди, оскільки Законом чітко визначено, що саме МТСБУ здійснює організацію процедури встановлення розміру шкоди та розслідування причин і обставин ДТП.

Верховний Суд не констатував у вказаній постанові, що потерпілий відповідно до пункту 33.1.4. статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язаний повідомляти страховика винної особи, як це стверджує відповідач. Натомість, Верховний Суд у цій постанові вказав таке: «Доводи касаційної скарги про те, що пункт 33.1.4. статті 33 Закону не містить обов`язку повідомляти страховика винуватця ДТП (у даному випадку МТСБУ) та стаття 37 Закону містить вичерпний перелік підстав для відмови в виплаті страхового відшкодування, яка не передбачає зобов`язання подавати страховику письмову заяву-повідомлення про настання ДТП, висновків апеляційного суду не спростовують. Оскільки апеляційний суд, відмовляючи у позові керувався не тим, що позивач невчасно звернувся до МТСБУ або чи мав він до нього звертатися, а тим, що сума шкоди заявлена позивачем, здійснена не у спосіб передбачений Законом».

Обставини справи, яка розглядається, є відмінними від обставин справи № 522/6853/16-ц, у якій позивач спочатку відремонтував свій автомобіль, який був пошкоджений у ДТП, а після цього звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. Підставою відмови МТСБУ у виплаті страхового відшкодування було те, що на момент огляду представником МТСБУ пошкодженого автомобіля позивача, його в порушення пункту 33.3 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було відремонтовано, що перешкодило представнику МТСБУ встановити розмір завданої шкоди.

У справі ж, яка розглядається, позивач ремонту належного йому автомобіля «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_7 , який пошкоджено внаслідок ДТП, не здійснював. Підставою відмови ПрАТ «СК «ВУСО» у виплаті йому страхового відшкодування зазначено те, що пошкоджений не був наданий страховику на огляд, що під час розгляду справи свого підтвердження не знайшло.

Про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 37.1.3. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у листі №5600/774537 від 13 липня 2018 року, яким йому відмовлено у виплаті страхового відшкодування, не зазначено, а лише процитовано зміст цього пункту, а також зміст п.п. 33.3 п. 33.1. ст. 33 Закону. У листі підсумовано, що за відсутності можливості проведення належного огляду пошкодженого транспортного засобу та складання необхідних документів для визначення матеріального збитку за наслідками події, ПрАТ «СК «ВУСО» змушене повідомити про відмову у виплаті страхового відшкодування. Про будь-які інші підстави, окрім як тієї, що пошкоджений автомобіль «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_7 , не був наданий страховику на огляд, у тому числі про порушення ОСОБА_1 будь-яких обов`язків, передбачених Законом, не вказано.

Тому посилання відповідача на викладені у відзиві підстави відмови у виплаті страхового відшкодування, зокрема те, що в результаті огляду встановлено, що зазначений автомобіль знаходився в пошкодженому та розібраному стані, суд вважає необгрунтованими.

За вказаних обставин судом установлено, що визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави відмови ПрАТ «СК «ВУСО» у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування відсутні, а тому ПрАТ «СК «ВУСО» повинна була виплатити йому страхове відшкодування в розмірі 90000 грн. не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування (18.05.2018р.), тобто не пізніш як 16.08.2018р.

За вказаних обставин із відповідача в користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 99000 грн., а також пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування відповідно до вимог п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Розрахунок пені позивачем виконаний за період з 19 серпня 2018 року по 15 травня 2020 року за такою формулою:

За період з 19 серпня 2018 року по 06 вересня 2018 року становить 99 000 (сума заборгованості) * 0,09589 (17,5*2/365 = подвійна облікова ставка НБУ) * 19 (кількість днів прострочення) / 100 = 1803,70 грн.

За період з 07 вересня 2018 року по 25 жовтня 2018 року становить 99 000 (сума заборгованості) * 0,09863 (18*2/365 = подвійна облікова ставка НБУ) * 49 (кількість днів прострочення) / 100 = 4784,55 грн.

За період з 26 жовтня 2018 року по 13 грудня 2018 року становить 99 000 (сума заборгованості) * 0,09863 (18*2/365 = подвійна облікова ставка НБУ) * 49 (кількість днів прострочення) / 100 = 4784,55 грн.

За період з 14 грудня 2018 року по 31 січня 2019 року становить 99 000 (сума заборгованості) * 0,09863 (18*2/365 = подвійна облікова ставка НБУ) * 49 (кількість днів прострочення) / 100 = 4784,55 грн.

За період з 01 лютого 2019 року по 14 березня 2019 року становить 99 000 (сума заборгованості) * 0,09863 (18*2/365 = подвійна облікова ставка НБУ) * 42 (кількість днів прострочення) / 100 = 4101,04 грн.

За період з 15 березня 2019 року по 25 квітня 2019 року становить 99 000 (сума заборгованості) * 0,09863 (18*2/365 = подвійна облікова ставка НБУ) * 42 (кількість днів прострочення) / 100 = 4101,04 грн.

За період з 26 квітня 2019 року по 06 червня 2019 року становить 99 000 (сума заборгованості) * 0,09589 (17,5*2/365 = подвійна облікова ставка НБУ) * 42 (кількість днів прострочення) / 100 = 3987,12 грн.

За період з 07 червня 2019 року по 18 липня 2019 року становить 99 000 (сума заборгованості) * 0,09589 (17,5*2/365 = подвійна облікова ставка НБУ) * 42 (кількість днів прострочення) / 100 = 3987,12 грн.

За період з 19 липня 2019 року по 05 вересня 2019 року становить 99 000 (сума заборгованості) * 0,09315 (17*2/365 = подвійна облікова ставка НБУ) * 49 (кількість днів прострочення) / 100 = 4518,74 грн.

За період з 06 вересня 2019 року по 24 жовтня 2019 року становить 99 000 (сума заборгованості) * 0,09041 (16,5*2/365 = подвійна облікова ставка НБУ) * 49 (кількість днів прострочення) / 100 = 4385,84 грн.

За період з 25 жовтня 2019 року по 12 грудня 2019 року становить 99 000 (сума заборгованості) * 0,08493 (15,5*2/365 = подвійна облікова ставка НБУ) * 49 (кількість днів прострочення) / 100 = 4120,03 грн.

За період з 13 грудня 2019 року по 30 січня 2020 року становить 99 000 (сума заборгованості) * 0,07397 (13,5*2/365 = подвійна облікова ставка НБУ) * 49 (кількість днів прострочення) / 100 = 3588,41 грн.

За період з 31 січня 2020 року по 15 травня 2020 року становить 99 000 (сума заборгованості) * 0,06027 (11*2/365 = подвійна облікова ставка НБУ) * 106 (кількість днів прострочення) / 100 = 6307,87 грн.

Відтак, загальний розмір пені складає 55254,55 грн.

Також відповідно до ст. 625 ЦК України позивач має право на стягнення з відповідача суми страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Положення статті 625 Цивільного кодексу України поширюються на всі види грошового зобов`язання, незалежно від підстави їх виникнення - договору або делікту. Позивач, хоча й не є стороною договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 , але наділяється правами за цим договором: на його користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Аналогічний правовий висновок сформульований у постанові Верховного Суду України від 1 червня 2016 року у справі № 6-927цс16 та в подальшому підтриманий Верховним Судом, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц.

Як убачається з наданих позивачем розрахунків, розмір інфляційних втрат становить 11756,80 грн., 3% річних від простроченої суми - 5175,12 грн.

Розрахунок інфляційних втрат позивачем виконаний за період з 19 серпня 2018 року по 15 травня 2020 року за такою формулою:

1) 101,90х 101,70х 101,40х 100,80х 101,00х 100,50х 100,90х 101,00х 100,70х 99,50х 99,40х 99,70х 100,70х 100,70х 100,10х 99,80х 100,20х 99,70х 100,80х 100,80 = 1.11875554, де

101,90 - індекс інфляції за вересень 2018р.;

101,70 - індекс інфляції за жовтень 2018р.;

101,40 - індекс інфляції за листопад 2018р.;

100,80 - індекс інфляції за грудень 2018р.;

101,00 - індекс інфляції за січень 2019р.;

100,50 - індекс інфляції за лютий 2019р.;

100,90 - індекс інфляції за березень 2019р.;

101,00 - індекс інфляції за квітень 2019р.;

100,70 - індекс інфляції за травень 2019р.;

99,50 - індекс інфляції за червень 2019р.;

99,40 - індекс інфляції за липень 2019р.;

99,70 - індекс інфляції за серпень 2019р.;

100,70 - індекс інфляції за вересень 2019р.;

100,70 - індекс інфляції за жовтень 2019р.;

100,10 - індекс інфляції за листопад 2019р.;

99,80 - індекс інфляції за грудень 2019р.;

100,20 - індекс інфляції за січень 2020р.;

99,70 - індекс інфляції за лютий 2020р.;

100,80 - індекс інфляції за березень 2020р.;

100,80 - індекс інфляції за квітень 2020р.;

2) 99000 грн. х 1.11875554 - 99000грн. = 11756,80 грн., де

99000грн. - розмір заборгованості;

1.11875554 - сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості.

Розрахунок трьох відсотків річних позивачем виконаний за період з 19 серпня 2018 року по 15 травня 2020 року за такою формулою:

99000 х 3% х 636 / 365 / 100 = 5175,12 грн., де

99000грн. - розмір заборгованості;

636 - кількість днів прострочення.

Враховуючи індекс інфляції за період з 19 серпня 2018 року по 15 травня 2020 року та методики розрахунку відповідних виплат, згідно з якими розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості, а розрахунок 3% річних проводиться шляхом добутку суми заборгованості і кількості днів прострочення, помноженого на 3 та поділеного на 365 і на 100, судом установлено, що обчислені позивачем суми, які він просить стягнути з відповідача, обчислені шляхом застосування зазначених методик.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_1 шляхом стягнення в його користь з відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодування у розмірі 99000 грн., пені в розмірі 55254, 55 грн., інфляційних втрат у розмірі 10333,73 грн., трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання в розмірі 5172,10 грн.

У зв`язку з задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню понесених ним судових витрат у розмірі 1697,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 141, 263 - 265, 273, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» в користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) грн., пеню в розмірі 55 254 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн. 55 коп., інфляційні збитки в розмірі 10 333 (десять тисяч триста тридцять три) грн. 73 коп., три відсотки річних за весь час прострочення виконання зобов`язання в розмірі 5 172 (п`ять тисяч сто сімдесят дві) грн. 10 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1697 (одна тисяча шістсот дев`яносто сім) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційногопровадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», місцезнаходження: м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 23 жовтня 2020 року.

Головуючий суддяН. М. Сташків