Справа № 524/4795/20
Провадження №2/524/2218/20
22.10.2020 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:
головуючого судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Яковлєвій К.В
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання дітей, -
Позивач звернулась із позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання дітей. Зазначає, що з 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають дітей - доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, має таку можливість. Враховуючи наведене, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 надала заяву просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Як убачається із матеріалів справи, 25 січня 1997 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 74.
Сторони мають дітей: доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, що постає з її пояснень у позові.
Рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука від 06.06.2013 року шлюб між сторонами розірвано.

Визначено місце проживання дітей з матір`ю.

Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, що постає з пояснень позивача.

Вказані обставини сторонами не оспорювались.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Зі ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує:

стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня 2020 року - 2318 грн.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дітей, можливостей відповідача, з урахуванням необхідності стягнення аліментів на дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1 / 3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття .

Згідно до п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840, 80 гривень.

На підставі положень ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у межах платежу за один місяць стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 75, 80, 81, 84 СК України, суд, ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кошти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 07 серпня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк