Справа № 177/115/20
Провадження № 2/177/310/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 квітня 2020 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі: секретаря Короновської Д. І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який за життя був власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельних ділянок розташованих за тією ж адресою: площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0119, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,2099 га, кадастровий номер :03:001:0120, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

07.07.2016 ОСОБА_4 на випадок смерті здійснив розпорядження своїм майном, склавши заповіт, яким заповів позивачу житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що за життя заповідач розпорядився житловим будинком , склавши заповіт на ім`я позивача, не охопивши земельні ділянки , що знаходяться за адресою спадкового житлового будинку, які згідно чинного законодавства призначені для його обслуговування та є невід`ємними.

В зв`язку з неможливістю належним чином оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , для захисту своїх спадкових прав він змушений звернутися до суду, тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, загальною площею 37,8 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0119, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,2099га, кадастровий номер 6036001:0120, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 07 лютого 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та призначено підготовче засідання (а.с. 27).

Позивач та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій він просив справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволені (а.с. 86).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, від них, кожної окремо, на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечують (а.с. 34, 87).

В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, враховуючи визнання позову відповідачами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в підготовчому засіданні з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належний йому на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 12.04.1990, посвідченого виконавчим комітетом Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав від 17.05.2011 року (а.с. 5, 10); земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:001:0119, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 11) та земельну ділянку площею 0,2099 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0120, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 12).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 на випадок смерті здійснив розпорядження своїм майном, згідно якого заповів ОСОБА_1 - позивачу по справі, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією заповіту від 07.07.2016 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Сугак Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №147, який не скасований та є чинним (а.с. 13, 66, 67).

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив його, та батьки.

Як вбачається з копії спадкової справи № 735/2017 заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які від прийняття спадщини відмовилися, про що надали відповідні заяви до нотаріальної контори, а також діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідачі по справі, які прийняли спадщину за законом після смерті батька та отримали свідоцтва про прийняття спадщини за законом. Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 позивач по справі, який 20.03.2018 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.44-83).

Будучи спадкоємцем за заповітом, позивач звернувся до Шостої криворізької держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 березня 2018 року державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що за життя заповідач розпорядився житловим будинком, склавши заповіт на ім`я позивача, не охопивши земельні ділянки, що знаходяться за адресою спадкового житлового будинку, які згідно чинного законодавства призначені для його обслуговування та є невід`ємними (а.с. 15).

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Як вбачається з копії заповіту від 07.07.2016 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Сугак Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №147(а.с. 13), ОСОБА_4 заповів ОСОБА_1 тільки житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не охопивши земельні ділянки на яких він розміщений, про що також зазначав позивач в позовній заяві та не заперечували відповідачі надавши заяви про визнання позовних вимог.

Частиною 1 статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Оскільки, за життя ОСОБА_4 розпорядився житловим будинком, склавши заповіт на ім`я позивача, не охопивши земельні ділянки, що знаходиться за адресою спадкового житлового будинку, які згідно чинного законодавства призначені для його обслуговування та є невід`ємними, що позбавляє позивача будучи спадкоємцем за заповітом належним чином оформити свої спадкові права, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за ОСОБА_1 право власності на спірний житловий будинок та земельні ділянки, на яких він розташований, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 368, 372, 377, 1217, 1220, 1218, 1245, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст. 120 ЗК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку - А-1, загальною площею 37,8 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., літньої кухні - Б, вбиральні -В, замощення - І, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0119, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,2099га, кадастровий номер 6036001:0120, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: