ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2-367-07
Провадження № 22-ц/4820/761/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представниці позивача ОСОБА_1 ,

представника апелянтів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Спілки громадян-співвласників села Васьківці Ізяславського району Хмельницької області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» про виділення майнового паю за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2007 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Спілки громадян-співвласників с. Васьківці Ізяславського району Хмельницької області (далі Спілка громадян-співвласників), Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» (далі СТОВ «Зоря») про виділення майнового паю.

ОСОБА_3 зазначив, що він є власником майнових паїв колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» с. Васьківці Ізяславського району Хмельницької області (далі КСП «Зоря») на суму 333 200 грн. Відповідно до структури пайового фонду позивач має право на: 55,7% будівель і споруд; 7,2% машин, механізмів; 5,2% основного стада (корови, свиноматки, кнури); 0,9% незавершеного будівництва; 3,7% незавершеного рослинництва; 0,2% пального; 2,4% будівельних матеріалів; 0,4% запасних частин; 10,8% худоби молодняка; 0,6% малоцінного інвентарю; 9,6% насіння, добрив, кормів; 3,3% дебіторської заборгованості. Відповідачі відмовляються виділити в натурі його частку в майні.

За таких обставин ОСОБА_3 просив суд виділити йому майно:

І. Будівлі і споруди:

- зерносховище, 1968 року забудови, вартістю 16 073 грн;

- приміщення ваги, 1992 року забудови, вартістю 32 400 грн;

- зерносклад, 1993 року забудови, вартістю 9 835 грн;

- сушильний майданчик, 1976 року забудови, вартістю 4 353 грн;

- зернотік, 1989 року забудови, вартістю 56 135 грн;

- піднавіс, 1993 року забудови; вартістю 10 839 грн;

- свинарник, 1952 року забудови, вартістю 12 600 грн;

- будинок механізаторів, 1986 року забудови, вартістю 36 126 грн;

- матеріальний склад, 1994 року забудови, вартістю1 501 грн;

- сушильний майданчик, 1976 року забудови, вартістю 952 грн;

- клуню для зерна, 1963 року забудови, вартістю 1 172 грн;

- телятник, 1959 року забудови, вартістю 2 477 грн;

- піднавіс для кормів, 1973 року забудови, вартістю 699 грн; -

всього на суму 185 216 грн;

ІІ. Машини, механізми:

- трактор МТЗ-82, 1997 року випуску, вартістю 10 600 грн;

- комбайн СК-5, 1988 року випуску, вартістю 465 грн;

- автомобіль ГАЗ-66, 1996 року випуску, вартістю 2 267 грн;

- трактор Т-150К, 1993 року випуску, вартістю 2 912 грн;

- борону БЗСТ-1, 1984 року випуску, вартістю 146 грн;

- культиватор КПЕ-3.8, 1989 року випуску, вартістю 622 грн;

- електрозварювальний апарат, 1985 року випуску, вартістю 1 392 грн;

- бензоколонку, 1973 року випуску, вартістю 1 973 грн;

- зернонавантажувач ЗБС-100, 1986 року випуску, вартістю 560 грн;

- трактор НОМЕР_1 -75, 1991 року випуску, вартістю 1 654 грн;

- зерноочисну машину, 1990 року випуску, вартістю 192 грн;

- плуг ПЛН-4-3.5, 1990 року випуску, вартістю 103 грн;

- тракторний причіп ПСЄ-20, 1991 року випуску, вартістю 296 грн;

- циркулярку Ц-61, 1992 року випуску, вартістю 569 грн;

- ємкість ДОР-0.6, 1989 року випуску, вартістю 140 грн;

- електричне точило, 1980 року випуску, вартістю 97 грн, -

всього на суму 23 988 грн;

ІІІ. Основне стадо (корови, свиноматки, кнури) на суму 17 326 грн 40 коп.:

корови загальною вагою 2 657 кг (3,26 грн/кг) 8 663 грн 20 коп.,

свиноматки загальною вагою 1 628 кг (5,32 грн/кг) 8 663 грн 20 коп.;

IV. Незавершене будівництво на суму 2 998 грн 80 коп.;

V. Незавершене рослинництво на суму 12 328 грн 40 коп.;

VI. Пального на суму 666 грн 40 коп.;

VII. Будівельні матеріали на суму 7 996 грн 80 коп.;

VIII. Запасні частини на суму 1 332 грн 80 коп.;

ІХ. Худобу молодняка на суму 35 985 грн 60 коп.:

бички загальною вагою 3 836 кг (4,69 грн/кг) 17 992 грн 30 коп.,

поросята загальною вагою 1 757 кг (10,24 грн/кг) 17 992 грн 30 коп.;

Х. Малоцінний інвентар на суму 1 999 грн 20 коп.;

ХІ. Насіння, добрива, корма на суму 31 987 грн 20 коп.;

ХІІ. Дебіторську заборгованість на суму 10 995 грн 60 коп.

В подальшому ОСОБА_3 доповнив свої вимоги посилаючись на те, що він придбав нові майнові паї членів КСП «Зоря» на суму 407 039 грн.

При цьому ОСОБА_3 просив суд виділити йому майно:

І. Будівлі і споруди:

- чан на пальне ємкістю 10 куб.м, 1981 року створення, вартістю 224 грн;

- молочну товарну ферму, 1973 року забудови, вартістю 46 585 грн;

- молочну товарну ферму, 1972 року забудови, вартістю 33 569 грн;

- телятник, 1971 року забудови, вартістю 17 849 грн;

- телятник, 1959 року забудови, вартістю 2 477 грн;

- телятник, 1946 року забудови, вартістю 8 400 грн;

- овочесховище, 1976 року забудови, вартістю 4 652 грн;

- сушильний майданчик, 1980 року забудови, вартістю 1 405 грн;

- піднавіс для кормів, 1973 року забудови, вартістю 699 грн;

- силосну яму, 1987 року створення, вартістю 488 грн;

- свинарник, 1949 року забудови, вартістю 13 400 грн;

- пожежне депо, 1964 року забудови, вартістю 1 889 грн;

- електролінію 0,4 кВт, 1981 року створення, вартістю 18 605 грн;

- резервуар на патоку, 1982 року створення, вартістю 696 грн;

- резервуар на патоку, 1982 року створення, вартістю 668 грн;

- силосну споруду, 1981 року забудови, вартістю 28 798 грн;

- силосну споруду, 1981 року забудови, вартістю 28 798 грн;

- корнажну яму, 1987 року створення, вартістю 10 659 грн;

- конюшню, 1938 року забудови, вартістю 1 400 грн;

- баню, 1988 року забудови, вартістю 3, 302 грн;

- артезіанську свердловину, 1962 року створення, вартістю 481 грн;

- артезіанську свердловину, 1962 року створення, вартістю 385 грн;

- артезіанську свердловину, 1962 року створення, вартістю 385 грн, -

всього на суму 225 806 грн;

ІІ. Машини, механізми:

- автомобільні ваги, 1981 року створення, вартістю 0 грн;

- ваги РП-1.3, 1981 року випуску, вартістю 237 грн;

- роздавач кормів КТУ, 1993 року випуску, вартістю 220 грн;

- транспортер ТСН-160, 1990 року випуску, вартістю 130 грн;

- транспортер ТСН-160, 1990 року випуску, вартістю 272 грн;

- оприскувач ЖЗФ-3.2, 1989 року випуску, вартістю 2 267 грн;

- плуг плоскоріз, 1989 року випуску, вартістю 241 грн;

- сівалку зернову К-3.6, 1981 року випуску, вартістю 377 грн;

- розкидач гною МЖТ-10, 1990 року випуску, вартістю 334 грн;

- оприскувач МБУ-0.5, 1989 року випуску, вартістю 2 268 грн;

- оприскувач ОПШ-15, 1987 року випуску, вартістю 1 074 грн;

- оприскувач СТК-5, 1987 року випуску, вартістю 4 738 грн;

- кукурудзозбиральний комбайн, 1986 року випуску, вартістю 14 613 грн;

- причіп ОДАЗ-93571, 1991 року випуску, вартістю 300 грн;

- автомобіль ГАЗ-69 №27-03, 1996 року випуску, вартістю 2 128 грн, -

всього на суму 29 199 грн;

ІІІ. Основне стадо (корови, свиноматки, кнури) на суму 21 166 грн:

корови загальною вагою 3 246 кг (3,26 грн/кг) 10 583 грн,

свиноматки загальною вагою 1 989 кг (5,32 грн/кг) 10 583 грн;

IV. Незавершене будівництво на суму 3 663 грн 30 коп.;

V. Незавершене рослинництво на суму 15 060 грн 46 коп.;

VI. Пального на суму 814 грн;

VII. Будівельні матеріали на суму 9 768 грн 90 коп.;

VIII. Запасні частини на суму 1 628 грн 10 коп.;

ІХ. Худобу молодняка на суму 43 960 грн 20 коп.:

бички загальною вагою 4 686 кг (4,69 грн/кг) 21 980 грн,

поросята загальною вагою 2 146 кг (10,24 грн/кг) 21 980 грн;

Х. Малоцінний інвентар на суму 2 442 грн 20 коп.;

ХІ. Насіння, добрива, корма на суму 39 075 грн 79 коп.;

ХІІ. Дебіторську заборгованість на суму 13 432 грн 30 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2007 року виділено ОСОБА_3 майновий пай, який знаходиться в ТОВ «Зоря» с. Васьківці, Ізяславського району, Хмельницької області, а саме: зерносховище, 1968 року забудови, вартістю 16 073 грн; приміщення ваги, 1992 року забудови, вартістю 32 400 грн; зерносклад, 1993 року забудови, вартістю 9 835 грн; сушильний майданчик, 1976 року забудови, вартістю 4 353 грн; зернотік, 1989 року забудови, вартістю 56 135 грн; піднавіс, 1993 року забудови; вартістю 10 839 грн; свинарник, 1952 року забудови, вартістю 12 600 грн; будинок механізаторів, 1986 року забудови, вартістю 36 126 грн; матеріальний склад, 1994 року забудови, вартістю 1 501 грн; сушильний майданчик, 1976 року забудови, вартістю 952 грн; клуню для зерна, 1963 року забудови, вартістю 1 172 грн; телятник, 1959 року забудови, вартістю 2 477 грн; піднавіс для кормів, 1973 року забудови, вартістю 699 грн; чан на пальне ємкістю 10 куб.м, 1981 року створення, вартістю 224 грн; молочну товарну ферму, 1973 року забудови, вартістю 46 585 грн; молочну товарну ферму, 1972 року забудови, вартістю 33 569 грн; телятник, 1971 року забудови, вартістю 17 849 грн; телятник, 1959 року забудови, вартістю 2 477 грн; телятник, 1946 року забудови, вартістю 8 400 грн; овочесховище, 1976 року забудови, вартістю 4 652 грн; сушильний майданчик, 1980 року забудови, вартістю 1 405 грн; піднавіс для кормів, 1973 року забудови, вартістю 699 грн; силосну яму, 1987 року створення, вартістю 488 грн; свинарник, 1949 року забудови, вартістю 13 400 грн; пожежне депо, 1964 року забудови, вартістю 1 889 грн; електролінію 0,4 кВт, 1981 року створення, вартістю 18 605 грн; резервуар на патоку, 1982 року створення, вартістю 696 грн; резервуар на патоку, 1982 року створення, вартістю 668 грн; силосну споруду, 1981 року забудови, вартістю 28 798 грн; силосну споруду, 1981 року забудови, вартістю 28 798 грн; корнажну яму, 1987 року створення, вартістю 10 659 грн; конюшню, 1938 року забудови, вартістю 1 400 грн; баню, 1988 року забудови, вартістю 3 302 грн; артезіанську свердловину, 1962 року створення, вартістю 481 грн; артезіанську свердловину, 1962 року створення, вартістю 385 грн; артезіанську свердловину, 1962 року створення, вартістю 385 грн, - визнавши за ним право власності.

Виділено ОСОБА_3 : трактор МТЗ-82, 1997 року випуску, вартістю 10 600 грн; комбайн СК-5, 1988 року випуску, вартістю 465 грн; автомобіль ГАЗ-66, 1996 року випуску, вартістю 2 267 грн; трактор Т-150К, 1993 року випуску, вартістю 2 912 грн; борону БЗСТ-1, 1984 року випуску, вартістю 146 грн; культиватор КПЕ-3.8, 1989 року випуску, вартістю 622 грн; електрозварювальний апарат, 1985 року випуску, вартістю 1 392 грн; бензоколонку, 1973 року випуску, вартістю 1 973 грн; зернонавантажувач ЗБС-100, 1986 року випуску, вартістю 560 грн; трактор НОМЕР_1 -75, 1991 року випуску, вартістю 1 654 грн; зерноочисну машину, 1990 року випуску, вартістю 192 грн; плуг ПЛН-4-3.5, 1990 року випуску, вартістю 103 грн; тракторний причеп ПСЄ-20, 1991 року випуску, вартістю 296 грн; циркулярку Ц-61, 1992 року випуску, вартістю 569 грн; ємкість ДОР-0.6, 1989 року випуску, вартістю 140 грн; електричне точило, 1980 року випуску, вартістю 97 грн; автомобільні ваги, 1981 року створення, вартістю 0 грн; ваги РП-1.3, 1981 року випуску, вартістю 237 грн; роздавач кормів КТУ, 1993 року випуску, вартістю 220 грн; транспортер ТСН-160, 1990 року випуску, вартістю 130 грн; транспортер ТСН-160, 1990 року випуску, вартістю 272 грн; оприскувач ЖЗФ-3.2, 1989 року випуску, вартістю 2 267 грн; плуг плоскоріз, 1989 року випуску, вартістю 241 грн; сівалку зернову К-3.6, 1981 року випуску, вартістю 377 грн; розкидач гною МЖТ-10, 1990 року випуску, вартістю 334 грн; оприскувач МБУ-0.5, 1989 року випуску, вартістю 2 268 грн; оприскувач ОПШ-15, 1987 року випуску, вартістю 1 074 грн; оприскувач СТК-5, 1987 року випуску, вартістю 4 738 грн; кукурудзозбиральний комбайн КСКУ-6, 1986 року випуску, вартістю 14 613 грн; причіп ОДАЗ-93571, 1991 року випуску, вартістю 300 грн; автомобіль ГАЗ-69 номерний знак 27-03, 1996 року випуску, вартістю 2 128 грн., - всього на загальну суму 29 199 грн, визнавши за ним право власності.

Виділено основного стада на суму 38 492 грн 40 коп., із них корови на загальну суму 19 246 грн 20 коп. і свиноматки на загальну суму 19 246 грн 20 коп.

Виділено: незавершеного будівництва на загальну суму 6 662 грн 10 коп. (гараж у с. Васьківці); незавершеного рослинництва на суму 27 388 грн 86 коп.; пального на суму 1 480 грн 40 коп.; будівельних матеріалів на суму 17 765 грн 70 коп.; запасних частин на суму 2 960 грн 90 коп.; худобу молодняка на загальну суму 79 945 грн 80 коп., із них бички на загальну суму 39 972 грн 30 коп., поросята на загальну суму 39 972 грн 30 коп.; малоцінного інвентарю на суму 4 441 грн 40 коп.; насіння, добрив, кормів на загальну суму 71 062 грн 99 коп.; дебіторську заборгованість на загальну суму 24 427 грн 90 коп.

Суд виходив з того, що частка ОСОБА_3 у майні пайового фонду складає 740 239 грн 50 коп., а Спілка громадян-співвласників і СТОВ «Зоря» не заперечують проти виділення позивачеві зазначеного майна.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційних скаргах Мох В.М. і Лисак ОСОБА_15 .С., Драганчук М.В., ОСОБА_16 .В., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які не брали участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про їх права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Апеляційні скарги мотивовані тим, що ОСОБА_3 не звертався до Спілки власників паїв із заявою про виділення майнового паю в натурі, внаслідок чого це питання не розглядалося в установленому порядку, а в останнього не було підстав для звернення до суду з позовом. ОСОБА_3 пред`явив позов до неналежних відповідачів, у той час як до участі у справі не були залучені інші співвласники майнових паїв або їх спадкоємці, до того ж, позивачеві виділено майно, вартість якого не відповідає вартості його частки в майні пайового фонду. Суд першої інстанції не врахував усіх обставин, не застосував відповідні норми чинного законодавства та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційні скарги, в якому просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вказуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, не застосував закон (статті 356, 358, 364 ЦК України), який підлягав застосуванню, та не дотримався положень статей 10, 11, 29, 30 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону, який був чинним із 1 вересня 2005 року (далі ЦПК України 2004 року).

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в частині позовних вимог до СТОВ «Зоря» та з закриттям провадження у справі в частині вимог до Спілка громадян-співвласників.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_3 є співвласником майнових паїв колишнього КСП «Зоря» на суму 740 239 грн 50 коп. (із загальної суми 7 002 922 грн).

Вартість часток апелянтів у майні пайового фонду становить: ОСОБА_5 15 498 грн, ОСОБА_6 26 362 грн, ОСОБА_7 32 977 грн, ОСОБА_8 14 052 грн, ОСОБА_9 1 466 грн, ОСОБА_10 4 054 грн, ОСОБА_11 39 856 грн, ОСОБА_12 8 659 грн, ОСОБА_13 15 488 грн, ОСОБА_14 15 383 грн, ОСОБА_4 18 537 грн.

Рішенням загальних зборів громадян співвласників колишнього КСП «Зоря» від 28 жовтня 2000 року № 1 створена Спілка громадян-співвласників.

Збори співвласників рішенням №2 від 14 квітня 2001 року затвердили: Положення про порядок визначення складу майна пайового фонду колишнього КСП та його розподілу; перелік та вартість активів і пасивів реорганізованого КСП; акт-розрахунок пайового фонду; перелік майна КСП станом на дату фактичної реорганізації; структуру та план розподілу пайового фонду; результати інвентаризації майна; розміри майнових паїв і список осіб, які мають право на ці паї; пропозиції щодо виділення майна пайового фонду групі осіб; рішення щодо організації підготовки документальних посвідчень права власності на паї та виписки свідоцтв про право власності на пай члена КСП.

Вартість пайового фонду була встановлена в сумі 7 075 078 грн, структура пайового фонду визначена у наступних розмірах: будівлі, споруди 3 941 664 грн (55,7%); машини, механізми, обладнання 498 314 грн (7,2%); корови, свиноматки, кнури, коні 368 900 грн (5,2%); незавершене будівництво 65 000 грн (0,9%) ; незавершене рослинництво 261 000 грн (3,7%); пальне 15 500 грн (0,2%); будівельні матеріали 168 600 грн (2,4%); запасні частини 29 200 грн (0,4%); худоба молодняка 764 900 грн (10,8%); малоцінний інвентар 44 100 грн (0,6%); насіння, добрива, корми, продукти 681 700 грн (9,6%); дебіторська заборгованість 236 200 грн (3,3%).

СТОВ «Зоря» є користувачем майна пайового фонду колишнього КСП «Зоря».

Застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України від 14 лютого 1992 року №2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (далі Закон №2114-ХІІ) об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

За змістом ст. 9 Закону №2114-ХІІ до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних, виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Указом Президента України від 29 січня 2001 року №62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» передбачено розробку та здійснення комплексу організаційних заходів щодо: уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, з урахуванням майна, що призначалося, але не використано для погашення заборгованості зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) до бюджетів і державних цільових фондів у зв`язку зі списанням цієї заборгованості відповідно до законодавства; визначення розмірів паїв колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, що не були ними одержані в натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства (далі паї), а також встановлення осіб, які є їх власниками; запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати); забезпечення вільного здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину; виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна. У зв`язку з цим, забезпечено утворення комісій з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 затверджено Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, згідно якого комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (далі комісія), створена з метою забезпечення захисту прав на пайовий фонд майна членів колективних сільськогосподарських підприємств (далі підприємства), в тому числі реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства (п. 1).

Рішення загальних зборів підприємства, а у разі реорганізації підприємства рішення загальних зборів колишніх членів підприємства, що є співвласниками цього майна (далі збори співвласників), обов`язкове для виконання комісією. Комісія підзвітна у своїй діяльності зборам співвласників (п. 2).

Комісія відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: проводить уточнення складу активів і пасивів та їх вартості у підприємстві, де відбулася фактична передача майна; визначає структуру пайового фонду майна; визначає розміри паїв колишніх членів підприємства, що не були ними одержані в натурі, грошима або цінними паперами під час припинення членства, а також виявляє осіб, які є їх власниками; розглядає заяви осіб щодо визнання за ними права на майновий пай та правильності розрахунку вартості паїв; вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність (п. 4).

Рішення комісії оформляються протоколом, що підписується головою і секретарем комісії, а затверджується зборами співвласників у порядку, встановленому співвласниками (п. 15).

Згідно до п.п. 8, 9, 10, 12, 15, 16 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженому наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 квітня 2001 року за №305/5496), чинному на час виникнення спірних відносин, кожен із співвласників має право скористатися своїм паєм в один із таких способів: об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новоствореної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

Виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

З метою реалізації права власності громадян на майнові паї комісія, зокрема: на основі заяв формує групи співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом, та список осіб, які прийняли рішення отримати майно в індивідуальну власність; для визначення розмірів майнових паїв членів реорганізованого підприємства та належного оформлення реалізації їх прав, за кожною із таких груп обчислює: 1) загальну вартість майнових паїв, що належать співвласникам, та загальний відсоток цих паїв у пайовому фонді реорганізованого підприємства, який записується у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат); 2) загальну вартість майнових паїв та загальний відсоток паїв осіб у пайовому фонді реорганізованого підприємства, які виявили бажання отримати паї в індивідуальну власність; 3) загальну вартість майнових паїв та загальний відсоток невитребуваних паїв; готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення у натурі окремо для кожної з груп співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність, та для виділення невитребуваних паїв особам, які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями.

Збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється у натурі групам співвласників, а саме: для кожної групи співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі в спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність; для виділення невитребуваних паїв особам, які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями.

Виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою.

Визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснене одним із нижченаведених способів за рішення зборів співвласників: за структурою пайового фонду; конкретним майном за взаємною згодою співвласників; на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону. Спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку.

Частиною 1 статті 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

За змістом ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

В силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України 2004 року, чинному на час розгляду справи в суді першої інстанції, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як передбачено ч. 1 ст. 29 ЦПК України 2004 року, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Із положень ст. 30 ЦПК України 2004 року слідує, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України 2004 року визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні положення закріплені у п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що власники майнових паїв реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства є співвласниками пайового фонду майна підприємства. Вказане майно належить їм на праві спільної часткової власності відповідно до ступеня трудової участі кожного в діяльності реорганізованого підприємства.

За змістом положень ст.ст. 29, 30 ЦПК України 2004 року відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси, і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Відповідачем може бути лише особа, яка наділена цивільною процесуальною дієздатністю, тому справи за позовами, у яких відповідачем зазначено особу, що не має цивільної процесуальної дієздатності, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Визначення кола відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Цивільний процесуальний закон покладає саме на позивача обов`язок визначати відповідача у справі.

Якщо позивач не заявляє вимоги до усіх належних відповідачів, які мають безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами, то суд відмовляє у задоволенні позову.

Із статуту Спілки громадян-співвласників (т. 1 а.с. 57-58) вбачається, що ця спілка не є юридичною особою.

Суд першої інстанції не врахував указаної обставини та розглянув позов до Спілки громадян-співвласників по суті заявлених вимог. В цій частині рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі ст. 377 ЦПК України.

Матеріали справи вказують на те, що між ОСОБА_3 та іншими співвласниками майнових паїв виник спір з приводу майна пайового фонду КСП «Зоря».

Разом із тим, суд першої інстанції не залучив до участі у справі всіх співвласників майнових паїв цього підприємства, або їх спадкоємців.

Натомість, суд першої інстанції задовольнив позов до СТОВ «Зоря», яке є лише користувачем спірного майна та не має безпосереднього зв`язку зі спірними матеріальними правовідносинами.

Відповідно до повноважень, визначених ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не має можливості усунути дану невідповідність.

За таких обставин позов ОСОБА_3 в цій частині вимог не підлягає задоволенню, оскільки його заявлено до неналежного відповідача.

3. Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

Суд першої інстанції при розгляді справи не звернув уваги на вказані обставини, не застосував норми матеріального та процесуального закону, які підлягали застосуванню, внаслідок чого ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.

Оскільки під час розгляду справи встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, то згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України при перегляді рішення суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в позові ОСОБА_3 відмовлено, то з нього на користь апелянтів та їх представника слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору: на користь ОСОБА_4 2 934 грн 20 коп. (2550+384,20); на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 по 255 грн кожному.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 задовольнити частково.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2007 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Спілки громадян-співвласників села Васьківці Ізяславського району Хмельницької області про виділення майнового паю закрити.

В позові ОСОБА_3 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» про виділення майнового паю відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 (місце проживання 30309, Хмельницька область, Ізяславський район, село Васьківці; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 2 934 гривні 20 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь:

ОСОБА_5 (місце проживання 30350, Хмельницька область, Ізяславський район, село Клубівка; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) 255 гривень судового збору за подання апеляційної скарги;

ОСОБА_6 (місце проживання 30309, Хмельницька область, Ізяславський район, село Васьківці; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) 255 гривень судового збору за подання апеляційної скарги;

ОСОБА_7 (місце проживання АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) 255 гривень судового збору за подання апеляційної скарги;

ОСОБА_8 (місце проживання 30309, Хмельницька область, Ізяславський район, село Васьківці; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) 255 гривень судового збору за подання апеляційної скарги;

ОСОБА_9 (місце проживання 30350, Хмельницька область, Ізяславський район, село Клубівка; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) 255 гривень судового збору за подання апеляційної скарги;

ОСОБА_10 (місце проживання АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 область, Ізяславський район, село АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ) 255 гривень судового збору за подання апеляційної скарги;

ОСОБА_11 (місце проживання АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 255 гривень судового збору за подання апеляційної скарги;

ОСОБА_12 (місце проживання АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 ) 255 гривень судового збору за подання апеляційної скарги;

ОСОБА_13 (місце проживання АДРЕСА_4 , Ізяславський район, село АДРЕСА_7 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 ) 255 гривень судового збору за подання апеляційної скарги;

ОСОБА_14 (місце проживання АДРЕСА_8 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 ) 255 гривень судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 4 червня 2020 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Голуб В.В.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 5