ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

06 травня 2020 року м. Херсон

справа № 665/2272/19

провадження № 22-ц/819/754/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого - Радченка С.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.

секретар: Шибінська А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 17 лютого 2020 року, ухваленого під головуванням судді Березнікова О.В., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління ДМС України у Херсонській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У грудні 2019 року заявник звернувся до суду із заявою, посилаючись на те, що він у 1990 році разом з батьками переїхав на постійне місце проживання до України та проживав в с. Балтазарівка Чаплинського району Херсонської області. У вказаному селі зареєстрував своє місце проживання, закінчив школу та в подальшому отримав українське громадянство за місцем проживання в Україні станом на 1991 рік. Крім нього у батьків також були інші діти, зокрема його сестра, яка на даний час має намір отримати громадянство України. Вона звернулася до уповноваженого органу з питання набуття громадянства Головного Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області для отримання паспорту громадянина України з подальшою реєстрацією її на території України, але їй в цьому було відмолено та роз`яснено, що для отримання паспорту громадянина України вона в судовому порядку повинна довести і отримати рішення про те, що її рідний брат, тобто заявник, станом на 24 серпня 1991 року проживав на території України, оскільки з наданих документів неможливо встановити факт його проживання та реєстрації на території с. Балтазарівка станом на 24.08.1991 року. Посилаючись на наведене, просив встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 17 січня 2020 року заяву задоволено.Встановлено факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 .

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що наданими заявником доказами підтверджується факт його постійного проживання на території України до 24.08.1991 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області подало апеляційну скаргу в якій, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове яким відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального законодавства. Апеляційна скарга мотивована тим, що для отримання громадянства України встановлена певна процедура, відповідно до якої особа з питань громадянства звертається до уповноважених органів із заявою особисто. Разом з тим, доводи заявника про те, що його сестра зверталась із заявою про отримання паспорту громадянина України і їй в цьому було відмовлено, не підтверджуються жодними доказами. Крім того зазначають про те, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 25.02.2009 року вже було встановлено факт проживання ОСОБА_1 на території України станом до 24 серпня 1991 року. Також посилаються на те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі представника УДМС чим порушив норми процесуального права.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Заперечень на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кірова Середньочирчицького району Ташкентської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 .

Заявник є громадянином України відповідно до паспорту НОМЕР_2 виданого 22 травня 2008 року.

ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 з 07.08.1996.

Згідно довідки Чаплинської селищної ради від 07.10.2019 №212, ОСОБА_1 дійсно проживає в с. Балтазарівка з 01.01.1991 року і по теперішній час.

Позиція апеляційного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за яким до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно з ч.4 ст. 24 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права.

Об`єктом спадкового наступництва є спадщина (спадкове майно, спадкова маса), тобто вся сукупність прав та обов`язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою не є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. Як свідчить зміст ст. 1216 ЦК України, права та обов`язки спадкодавця переходять до його спадкоємців як єдине ціле.

ОСОБА_1 звернувся із заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України, що нерозривно пов`язане з його особою.

Враховуючи те, що ці відносини правонаступництва не допускають, провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України підлягає закриттю.

Разом з тим, згідно ч.1,3 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, оскаржуване рішення не відповідає зазначеним критеріям із наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішені по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 25.02.2009 року (справа №2-о-25) задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено факт його постійного проживання на території України до 24.08.1991 року і по теперішній час (а.с.64).

Приймаючи до уваги, що зазначеним рішенням суду, прийнятим за заявою тієї ж особи із залученням тієї ж зацікавленої особи - міграційної служби, про встановлення аналогічного факту за аналогічних обставин та за однією і тією ж підставою - було встановлено факт проживання ОСОБА_1 на території України станом до 24.08.1991 року, а тому провадження в справі підлягало б закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення та закриття провадження у справі з огляду на настання смерті заявника у правовідносинах, що не допускають правонаступництва.

Керуючись ст.ст.255 ч.1 п.7,367, 368, 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 17 лютого 2020 року скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 травня 2020 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько