Справа №463/989/20
Провадження №2/463/755/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Коник О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

встановив:

позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в сумі 24 411,7 гривень та судового збору в розмірі 2 102 гривень.

Позов мотивує тим, що 4 березня 2017 року в м. Львові на перехресті вулиць Стрийська-Сахарова з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобілі «Opel» номерний знак НОМЕР_1 . Цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було. Власник транспортного засобу «Opel» звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Позивачем було сплачено 24 411,7 гривень (26 021,7 (вартість матеріального збитку відповідно до висновку № 2035 експертного автотоварознавчого дослідження) - 2 410 (розмір ПДВ) + 800 гривень (витрати на проведення експертизи)) регламентної виплати, що стверджується платіжним дорученням № 1262945 від 21 грудня 2017 року. 4 вересня 2018 року позивач звертався до відповідача з претензією, яка відповідачем була проігнорована. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 993, 1166, 1188, ст. 1192, 1194 ЦК України, ст. 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

25 лютого 2020 року ухвалою Личаківського районного суду м. Львова прийнято позов до провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 , яка діяла на підставі довіреності від 20 грудня 2019 року в судове засідання не з`явилася, подала клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно постановлення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судові засідання 19 березня 2020 року та 6 травня 2020 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 4 березня 2017 року о 23 годині 30 хвилин у м. Львові на перехресті вулиць Стрийська-Сахарова, керуючи автомобілем «BMW», н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед перестроюванням не переконався що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», н.з. НОМЕР_3 , який отримавши інертний рух, здійснив зіткнення з автомобілем «Opel», н.з. НОМЕР_4 , що спричинило технічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 1.5, 2.3 б, 10.1. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, що стверджується постановою Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 20107 року (а.с. 7).

На час розгляду справи вищеназвана постанова суду не скасована, а тому є чинною.

Частина 2 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

28 квітня 2017 року водій транспортного засобу «Opel» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 8 липня 2008 року від власника транспортного засобу ОСОБА_4 звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 8, 9).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2035 від 3 липня 2017 року вартість матеріального збитку , заподіяного власнику транспортного засобу «Opel», н.з. НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження у ДТП 4 березня 2017 року, в цінах на 4 березня 2017 року становить 26 021,7 гривень (а.с. 11-17).

З платіжного доручення № 1262945 від 21 грудня 2017 року вбачається, що позивачем сплачено ОСОБА_3 24 411,7 гривень (а.с. 19).

З роздруківки з центральної бази МТСБУ вбачається, що відсутні відомості про наявність чинного договору страхування щодо транспортного засобу «BMW», н.з. НОМЕР_2 (а.с. 21).

Позивач звертався до відповідача з претензією від 4 вересня 2018 року щодо добровільної сплати перерахованих вище коштів (а.с. 22).

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Пункт 22.1 ст. 22 вказаного закону регламентує, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 вказаного закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов 38.2.1. до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Таким чином, судом встановлено, що позивач сплатив регламентну виплату потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчинені якої був відповідач у справі, а тому до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача в межах сум регламентної виплати.

Враховуючи наведене вище з відповідача слід стягнути в користь позивача 24 411,7 гривень.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 2 102 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 141, 265, 273, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 24 411 (двадцять чотири тисячі чотириста одинадцять) гривень 70 (сімдесят) копійок, а також судові витрати в розмірі 2 102 (двох тисяч сто двох гривень) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Строки, визначені ст. 284 (порядок і строк подання заяви про перегляд заочного рішення), 354 (строк на апеляційне оскарження) ЦПК України, відповідно до вимог ч. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Моторне (транспортне) страхового бюро України, місцезнаходження: 02002, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21647131.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя: Стрепко Н.Л.