печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9942/18-ц
Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі: Ситику Р.В.,
представника позивача: ОСОБА_1 ,
відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля, -
ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернулася доПечерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач, ОСОБА_3 ) в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 147 740,00 грн. за спричинену майнову шкоду, в результаті пошкодження транспортного засобу Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 , та вирішити питання про розподіл судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником транспортного засобу Chevrolet Lacetti, який 21.12.2017 року надала у користування відповідачу. 06.02.2018 року відповідач через власну необережність та із власної вини наніс позивачу матеріальну шкоду через пошкодження транспортного засобу, а саме, повернув транспортний засіб після його фактичного спалу (передня частина транспортного засобу згоріла). Позивачем замовлено проведення оцінки матеріального збитку, згідно зі звітом вартість майнової шкоди складає 147 740,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2018 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Кирилюк (Григоренко) І.В.
На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 23.02.2018 року судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.04.2018 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами відкрито провадження у справі.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2019 року судом постановлено здійснювати розгляд цивільної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12.06.2019 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2019 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи та відсутністю доказів про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи відкладено до 30.09.2019 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2019 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, на підставі ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні оголошено перерву до 21.01.2020 року.
20.01.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшли додаткові пояснення та заява про долучення додаткових документів, а саме, копій договору оренди автомобіля від 21.12.2017 року, Акту прийому-передачі автомобіля від 21.12.2017 року, розписки ОСОБА_3 від 21.12.2017 року, Акту про пожежу від 06.02.2018 року, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
В судове засідання 21.01.2020 року з`явився представник позивача.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення останньому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».
Як визначено у ч. ч. 1, 2, 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Отже, оскільки копія ухвали суду була направлена відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останнього, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», а відповідач про зміну адреси суд не повідомляв, то суд вважає, що судова повістка відповідачу вручена.
Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив відповідач не подав, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки, відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалася, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити.
Вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Суд встановив, що ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 05.03.2016 року СТХ НОМЕР_2 .
21.12.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір оренди автомобіля за умовами якого орендодавець передає орендареві в строкове платне користування 1 одиницю транспортного засобу (надалі - майно та або транспортний засіб), визначену в акті прийому-передачі об`єкта, що орендується, який є невід`ємною частиною договору, а орендар зобов`язується прийняти вищезазначений транспортний засіб та використовувати його для власних потреб, відповідно до умов договору, а також вчасно сплачувати орендодавцеві орендну плату.
Згідно з абз. 3 п. 4.2. договору оренди автомобіля у разі пошкодження транспортного засобу, що є предметом оренди по договору, орендар зобов`язаний в термін 5 (п`яти) робочих днів, відшкодувати збитки нанесені таким пошкодженням, в розмірі визначеним висновком незалежного експерта.
Актом прийому-передачі автомобіля від 21.12.2017 року підтверджується, що орендар особисто звірив номера шасі (кузова) в підкапотному та багажному відділенні, двигуна з номерами в документах, а також перевірив комплектацію ТЗ. Орендодавець надав орендарю технічно справний автомобіль, у повному обсязі надав необхідну інформацію про умови і правила експлуатації вищевказаного автомобіля і про поведінку під час позаштатної ситуації. Орендар повинен підтримувати об`єкт оренди в технічно справному стані, за свій рахунок проводити технічне обслуговування, капітальний та поточний ремонт та нести затрати по його експлуатації.
21.12.2017 року ОСОБА_3 надав розписку за умовами якої у разі пошкодження та/або знищення ввіреного йому транспортного засобу Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 він зобов`язався відшкодувати шкоду оцінену в установленому порядку власнику даного майна.
Згідно з актом про пожежу від 06.02.2018 року складеним провідним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Шевченківського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві лейтенантом служби цивільного захисту Карпенко В.Ю. орієнтовно о 12 год. 05 хв. 06.02.2018 року загорівся автомобіль Chevrolet Lacetti. Місце виникнення пожежі - моторний відсік, ймовірна причина пожежі - технічна несправність автомобіля.
Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 13.02.2018 року № 69/02-18, складеного СОД ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку власнику пошкодженого автомобіль Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 складає 147 740,00 грн..
Оцінюючи спірні правовідносини, суд виходить з такого.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими згідно з актами цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться в змішаному договорі, якщо іншого не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно зі ст. 759 ЦК за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Особливості укладення та виконання договору найму (оренди) можуть бути передбачені законом.
Відповідно до ч.1 ст. 773 ЦК України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1 ст. 1187 ЦК України).
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України).
Результат аналізу ст. 1187 ЦК України свідчить, що: перелік видів діяльності, що створює підвищену небезпеку, який наведений у частині першій статті 1187 ЦК України не вичерпний. Окремі предмети матеріального світу мають одночасно декілька потенційно шкідливих властивостей, через що поводження з такими предметами слід кваліфікувати як змішані джерела підвищеної небезпеки. Змішані джерела підвищеної небезпеки можуть існувати в межах одного об`єкта матеріального світу. Автомобіль є складною технічною системою, під час експлуатації якої використовується механічна, хімічна, електрична енергія, вогненебезпечні, отруйні речовини тощо; транспортний засіб, який не рухався (зберігався на автостоянці), але спричинив завдання шкоди внаслідок його загоряння через технічну несправність електричної чи паливної системи, слід кваліфікувати як джерело підвищеної небезпеки у розумінні частини першої статті 1187 ЦК України. Транспортний засіб кваліфікується як джерело підвищеної небезпеки не через його можливість рухатись, а через його конструктивні особливості, що зумовлює наявність у власника або особи, яка володіє відповідним транспортним засобом на іншому правовому титулі, обов`язків, що опосередковують необхідність недопущення завдання шкоди іншим особам, (зокрема, необхідність дотримання низки технічних вимог, порушення яких може мати наслідком ймовірне неконтрольоване завдання шкоди); транспортний засіб, який не використовується (зберігається), створює ймовірне підвищене заподіяння шкоди через неможливість повного контролю з боку особи у процесі його використання за умови наявності у відповідного транспортного засобу небезпечних конструктивних елементів (зокрема, паливна та електрична системи автомобіля); для відшкодування шкоди володільцем джерела підвищеної небезпеки за правилами статті 1187 ЦК України не має значення, чи використовує він таке джерело за призначенням. Визначальним є те, що відповідні потенційні шкідливі властивості такого джерела проявились і призвели до завдання шкоди іншим особам.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Як у випадках порушення зобов`язання за договором, так і за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (ст. ст. 614 та 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди. Навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.
Враховуючи наведене, суд вважає, що особою, відповідальною за завдану шкоду власнику автомобіля Chevrolet Lacetti, є відповідач, який на законних підставах користувався джерелом підвищеної небезпеки під час його пошкодження.
Водночас відповідач належними та допустимим доказами не спростував обставин загоряння автомобіля та розмірі шкоди, визначеної позивачем.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 477,40 грн. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 614, 759, 1187 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 206, 259, 263-265, 273, 274, 275, 278, 279, 280-289, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 147 740 (сто сорок сім тисяч сімсот сорок) грн... 00 коп. у відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті пошкодження транспортного засобу Chevrolet Laccetti, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 477 (одну тисячу чотириста сорок сім) грн.. 40 коп. у відшкодування судового збору.
Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 31.01.2020 року.

Суддя І.В. Григоренко