РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року м. Рівне

Справа № 570/6351/18

Провадження № 22-ц/4815/422/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Хилевича С.В., Боймиструка С.В.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 ,

Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області,

за участю представників позивача та управління

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 12 листопада 2019 року в складі судді Кушнір Н.В., проголошене в 14год.06 хв. в м.Рівне,

в с т а н о в и в

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про скасування наказів про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, затвердження проекту землеустрою та скасування реєстрації речового права.

Свої вимоги мотивував тим, що 25.07.2017 року наказом ГУ Держгеокадастру у Рівненській області йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку на території Великожитинської сільської ради орієнтовною площею 0,3 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з метою передачі йому цієї ділянки у приватну власність. Позивач виготовив проект землеустрою, але його не було погоджено ГУ Держгеокадастру у Рівненській області, так як вказана земельна ділянка вже передана у власність відповідачу ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 звернувся із заявою про отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою пізніше нього, а саме 18.01.2018, наказ Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою зареєстрований 24.01.2018 року та ними обома, в один день подані заяви про затвердження проектів з землеустрою, Держгеокадастром з невідомих причин була надана перевага ОСОБА_2 , тому вважає, що наказ про затвердження документації та про передачу спірної земельної ділянки у власність від 14.02.2018року незаконним та прийнятим з порушенням його права на отримання спірної земельної ділянки у власність.

Просив скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 24 січня 2018 року №17-224/16-18-СГ про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області,

скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 14 лютого 2018 року №17-325/16-18-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки у власність площею 0.2015 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області та

скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :05:025:0201, проведену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філіповим М.М. від 17 лютого 2-18 року за реєстраційним номером у Державному реєстрі прав 24951890.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 12 листопада 2019 року у задоволення позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що права позивача виданим спірним наказом від 24 січня 2018 року №17-224/16-18-СГ не порушені, оскільки наявність прийнятих наказів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення тієї ж земельної ділянки у власність ОСОБА_3 , який наданий раніше, та ОСОБА_1 не є підставою для відмови у наданні такого дозволу ОСОБА_2 . Враховуючи наявність клопотання ОСОБА_2 від 13 лютого 2018 року та позитивного висновку експерта, наданого в порядку ст.186-1 ЗК України Головним управлінням, у останнього були відсутні підстави для відмови у задоволенні цього клопотання ОСОБА_2 , в зв`язку з чим прийнято наказ від 14 лютого 2018 року № 17-325/16-18-СГ про затвердження проекту землеустрою та передачу останньому земельної ділянки площею 0,2015 га (кадастровий номер :05:025:0201) у власність.Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області при прийнятті оскаржуваних наказів діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У поданій апеляційній скарзі позивач вважає рішення суду першої інстанції незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що на момент звернення ОСОБА_2 із заявою про надання йому спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства вже було видано наказ від 25.07.2017року № 17-2302/16-17-СГ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 . Прийняття більш пізнього наказу від 24 січня 2018 року № 17-224/16-18-СГ щодо надання дозволу на розроблення документації ОСОБА_2 порушило право позивача на отримання земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації. З огляду на порядок, об`єм робіт, наявність скопійованих документів та аналогічних показників геодезичних зйомок без найменшої похибки, строки виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і обставин у справі, вважає, що дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області спрямовані на вчинення перешкод у наданні йому земельної ділянки шляхом переоформлення проекту землеустрою на незацікавлену в отриманні земельної ділянки, підставну особу ОСОБА_2 . Просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове-про задоволення його позову в повному об`ємі.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області посилається на те, що суд першої інстанції об`єктивно та всебічно дослідив усі матеріали справи та надав їм правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності порушеного права позивача. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних по суті висновків місцевого суду.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 25 липня 2017 року №17-2302/16-17-СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення в межах території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, орієнтовним розміром 3,00 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

ДП «Державне підприємство «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» за замовленням ОСОБА_1 (договір №1722 від 2 серпня 2017 року) розробило проект землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства на території Великожитинської с/ради Рівненського району.

13 лютого 2018 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер земельної ділянки :05:025:0201.

Листом від 27 лютого 2018 року за №Я-495/0-716/0/94-18 ГУ Держгеокадастру у Рівненській області відмовив у задоволенні клопотання про затвердження зазначеного вище проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки згідно даних Державного земельного кадастру земельна ділянка, яку він бажає отримати у власність, накладається на землі приватної власності.

Також встановлено, що 18 січня 2018 року до Головного управління надійшло клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2015 га для ведення особистого селянського господарства на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. До клопотання були додані відповідні графічні матеріали із бажаним розташуванням земельної ділянки та лист Великожитинської сільської ради №18-487/0/1-18 від 23.01.2018, згідно з яким сільська рада повідомила про можливість відведення ОСОБА_2 бажаної земельної ділянки.

24 січня 2018 року наказом №17-224/16-18-СГ, за результатами розгляду заяви від 18 січня 2018 року, надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 0,2015 гектара, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 був виготовлений ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», який погоджено висновком експерта №2335/82-18 від 12.02.2018 року та 13.02.2018 року зареєстрований державним кадастровим реєстратором

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 14 лютого 2018 року №17-325/16-18СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,2015 га громадянину ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Передано у власність громадянину ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,2015 га (кадастровий номер :05:025:0201) для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області. 17.02.2018 року проведено її державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав.

Крім цього, за даними витягу з Державного земельного кадастру НВ-018, сформованого 13.02.2018 року вбачається, що спірна земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 23 травня 2017 року, внесено відомості про її кадастровий номер -:05::025:0201, її місце розташування Великожитинська сільська рада Рівненського району Рівненської області, її цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площа - 0,2015 га, інформацію про документацію на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки-проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 27.12.2016, виготовлений ТзОВ «Нікос землевпорядна компанія».

Отже, за вказаних обставин виникла ситуація, за якою на одну й ту ж саму вже сформовану земельну ділянку претендують дві особи. При цьому, як встановлено судом та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Рівненській області з відповідною заявою раніше, ніж відповідач ОСОБА_2 .

У пункті «б» частини першої статті 81 ЗК України зазначено, що однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна їх передача із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до частин шість - одинадцять статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави дійти висновку про те, що чинним законодавством не передбачено обмеженого права ГУ Держгеокадастру на видачу наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність двом і більше особам.

При цьому згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є одним з етапів процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, постанова від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16).

Проект землеустрою за замовленням ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутній, доказів того, що він погоджений експертом та зареєстрований державним кадастровим реєстратором не надано.

Враховуючи викладене правильним є висновок суду першої інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування оскаржуваних наказів та скасування державної реєстрації речового права.

Покликання позивача про те, що дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області спрямовані на вчинення перешкод у наданні йому земельної ділянки шляхом переоформлення проекту землеустрою на незацікавлену в отриманні земельної ділянки, підставну особу ОСОБА_2 є надуманими та жодними доказами не підтверджені.

Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, його рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 12 листопада 2019 року залишити без змін.

Витрати по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги віднести за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 2 червня 2020 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Хилевич С.В.

Боймиструк С.В.