Справа № 288/1616/19
Провадження № 2/288/59/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

Позивача - ОСОБА_1 ,

представника Позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - Відповідач) про відшкодування шкоди в якому вказує, що 18 червня 2019 року о 17.08 годині Відповідач в смт.Попільня по вул.Житомирська, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21723 д/н НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості та не врахувала дорожньої обстановки, здійснила наїзд на припаркований автомобіль марки ВАЗ НОМЕР_2 д/н НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень автомобіля, завдало матеріальні збитки та моральні страждання Позивачу.

Вина Відповідача у вчинені даної ДТП доведена, так як її постановою Попільнянського районного суду Житомирської області визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340.00 гривень.

Згідно висновку експерта, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки ВАЗ 21101 д/н НОМЕР_3 , внаслідок даної ДТП становить 21827.64 гривень, на проведення експертизи витрачено кошти в розмірі 2300 гривень. За ремонт автомобіля Позивачем, відповідно до акту виконаних робіт, було сплачено ФОП ОСОБА_4 кошти в розмірі - 40017.00 гривень.

Відповідальність за шкоду, завдану внаслідок ДТП несе Відповідач, ризик цивільно правової відповідальності, якої, як володільця транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 21723 д/н НОМЕР_1 не застрахований.

Також, Позивач зазначає, що в результаті дій Відповідача йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 15000.00 гривень, оскільки його автомобіль був суттєво пошкоджений і потребував значного ремонту, на який Позивачу довелося самостійно вишукувати гроші, так як Відповідач відмовилась від добровільного відшкодування завданої джерелом підвищеної небезпеки шкоди, в зв`язку з чим Позивач не міг тривалий час спокійно спати вночі, що йому та його сім`ї довелося користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні, а також він не міг виконувати деякі доручення, які були пов`язані з переїздом, що призвело до зменшення отриманих доходів.

На підставі вищевикладеного Позивач просить, стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 40017.00 гривень матеріальної шкоди та 15000.00 гривень моральної шкоди.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, 13 травня 2020 року до суду від представника Відповідача надійшла заява в якій він просить розгляд справи проводити без його участі та надав письмові пояснення в яких зазначив, що заявлені позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди не підлягають задоволенню, так як вартість робіт та матеріалів є завищеною та становить 33197.00 гривень. Крім того, до Акту виконання робіт по ремонту включено заміну лівого крила на суму 500.00 гривень, проте у висновку № 2295, експертом вказаного порушення виявлено не було. Також, непідтвердженими є витрати ФОП ОСОБА_4 по комп`ютерному підбору фарби з лаком на суму 2600 гривень, оскільки даного підбору він не здійснює та транспортні витрати на ОСОБА_5 на суму 800.00 гривень. Стосовно позовних вимог про стягнення з Відповідача моральної шкоди в розмірі 15000.00 гривень є безпідставними так як, Відповідач запропонувала Позивачу допомогу в ремонті автомобіля, як і не підтверджено посилання Позивача на те, що він не міг виконувати доручення та користувався громадським транспортом, а тому сума морального відшкодування становить 3000.00 гривень.

Суд, вислухавши Позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та справу № 288/930/19, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є власником транспортного засобу марки ВАЗ 21101, д/н НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_4 . /а.с.8/

Відповідно до постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 липня 2019 року в справі № 288/930/19, 18 червня 2019 року о 17.08 годині ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21723» д. н. з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху та не врахувала дорожньої обстановки, здійснила наїзд на припаркований автомобіль марки «ВАЗ 21101» д. н. з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень та завдало матеріальні збитки автомобілю ОСОБА_1 , своїми діями порушила п. 12.1 ПДР України. ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340.00 гривень. /а.с.9/

ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Землюка В.В. з заявою про проведення експертизи на визначення матеріального збитку, завданого власнику КТЗ та 09 липня 2019 року сплачено кошти за проведене експертне дослідження в розмірі 2300.00 гривень, що підтверджується заявою від 09 липня 2019 року, квитанцією № від 09 липня 2019 року, Актом № 2295 прийому передачі виконаної роботи від 11 липня 2019 року /а.с.10-12/

Висновком № 2295 експерта автотоварознавчої експертизи автомобіля ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_3 , проведеним судовим експертом ОСОБА_7 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 21101 реєстраційний номер НОМЕР_3 , з технічної точки зору, станом на дату огляду 09 липня 2019 року становить 21827.64 гривень; вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21101 реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 29027.00 гривень; вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля ВАЗ 21101 реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 21827.64 гривень; ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21101 реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 61718.04 гривень. /а.с.12-31/

15 липня 2019 року між ОСОБА_8 та Виконавцем ФОП ОСОБА_4 укладено Договір про ремонт транспортного засобу, за умовами якого Виконавець зобов`язується виконати ремонт із заміною запчастин наданого Замовником автомобіля марки ВАЗ 21101, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , а Замовник зобов`язується своєчасно сплачувати виконані роботи, ціна договору становить 40017.00 гривень. /а.с.32-33/

В Акті виконаних робіт по ремонту автомобіля ФОП ОСОБА_4 вказано вартість деталей та проведених ремонтних робіт автомобіля ВАЗ 21101, державний номер НОМЕР_3 на загальну суму 40017.00 гривень. /а.с.34/

За ремонт автомобіля марки ВАЗ 21101 д/н НОМЕР_3 сплачено ФОП ОСОБА_4 кошти в розмірі 40017.00 гривень, що підтверджується розрахунковою квитанцією серії АБВЯ № 238702 від 21 липня 2019 року. /а.с.35/

В порядку розгляду вказаної справи судом було витребувано та досліджено в судовому засіданні матеріали справи № 288/930/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за статтею 124 КУпАП, яка містить: - протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 040636 від 18 червня 2019 року; - схему місця ДТП; - пояснення ОСОБА_1 від 18 червня 2019 року; - пояснення ОСОБА_3 від 18 червня 2019 року; - постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 104 липня 2019 року.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала покази про те, що вона є дружиною Позивача та внаслідок ДТП, яка сталася з вини Відповідача, їх сім`я була значною мірою позбавлена можливості користуватися їх автомобілем, а саме їх сина необхідно було відвести на вступні іспити, а дочку на оздоровлення до м.Одеси. Також, в с.Парипси у них є земельна ділянка, яку потрібно було обробляти і для поїздок туди, їм необхідний автомобіль. В зв`язку з пошкодженням автомобіля, вони змушені були просити сторонніх людей відвозити її до матері в Коростенський район, якій 89 років. На ремонт автомобіля вони були вимушені витратити значні кошти. Вказані події, призвели до виникнення конфліктів у родині. Таким чином, в результаті ДТП її чоловіку завдана моральна шкода, він пережив емоційний стрес та негативні явища.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав покази про те, що Позивач є його знайомим та внаслідок ДТП протягом двох місяців він не міг користуватися своїм власним автомобілем, а тому він надавав йому свій автомобіль у користування та неодноразово відвозив його по потребах. Також, він надав йому в борг кошти в сумі 30000.00 гривень на ремонт автомобіля. В результаті даної ДТП Позивач зазнав стрес та йому завдано моральну шкоду.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з Відповідача матеріальну та моральну шкоду, оскільки Відповідача визнано винною у вчиненні правопорушення та його діями Позивачу завдано матеріалу та моральну шкоду.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього і в її заподіянні.

Частиною шостою статті 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вина відповідача ОСОБА_3 в дорожньо-транспортній пригоді за наявності доданої до матеріалів справи постанови суду та те, що порушення Відповідачем правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками доказуванню не підлягає.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (далі Постанова № 6) встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно Цивільного кодексу України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. При заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено.

Частинами першою, другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до вимог пункту 3, 4 Постанови № 6, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 9 Постанови № 6 встановлено, що при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

В пункті 2.1., 2.2. Договору про ремонт транспортного засобу від 15 липня 2019 року /а.с.32/ вказано, що ціна договору становить 40017.00 гривень, остаточна (зменшена) вартість робіт визначається виходячи з загальної вартості проведення робіт, визначених в Замовленнях Актах виконаних робіт по ремонту автомобіля, протягом дії договору.

Відповідно до висновку № 2295 експерта товарознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 29027.00 гривень, Позивач вказує, що ним сплачено кошти в розмірі 40017.00 гривень.

ФОП ОСОБА_4 в Акті на виконання робіт по ремонту автомобіля зазначено, що вартість відновлювального ремонту становить 40017.00 гривень, в той час як при перерахунку наданих робіт та послуг, встановлено, що їх вартість складає 32997.00 гривень, обґрунтувань розбіжностей в наведених сумах Позивачем не надано.

Крім того, в висновку автотоварознавчої експертизи відсутні відомості про пошкодження внаслідок ДТП переднього лівого крила, в той час як в акті ФОП ОСОБА_4 вказано про витрати на його заміну в розмірі 500 гривень, а Позивачем в свою чергу не доведено, що вказана заміна сталася внаслідок ДТП за участю Відповідача.

Також, Позивачем не доведено обґрунтованість витрат в розмірі 2660 гривень на комп`ютерний підбір фарби з лаком враховуючи те, що ФОП ОСОБА_4 не здійснює комп`ютерний підбор фарби з лаком, як не доведено і доцільність транспортних розходів на ОСОБА_5 в розмірі 800 гривень та те, що вони пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вартість відновлювального ремонту становить 29037.00 гривень, які підлягають відшкодуванню на користь Позивача.

Відповідачем під час розгляду справи не спростовано визначений розмір завданого матеріального збитку та клопотань про призначення судової експертизи з метою з`ясування таких обставин нею не заявлено.

В частині другій статті 23 ЦК України закріплено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В силу частини 4 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до пунктів 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова № 4) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до пункту 9 Постанови № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг душевних страждань, які зазнав позивач внаслідок неправомірних дій відповідача, тривалість цих негативних наслідків, вимушеність змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додаткових зусиль для можливості відновлення порушеного права.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування Позивачу моральної шкоди, в даному випадку судом враховується заподіяння Позивачеві такої шкоди внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, тривалість вимушених змін в його житті, невжиття Відповідачем будь-яких заходів для відшкодування шкоди, співмірність відшкодування розміру майнової шкоди та необхідність Позивачем докладання значних зусиль для відновлення свого порушеного права.

Із врахуванням вимог виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість зменшення моральної шкоди та визначає відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За наведених обставин суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені Позивачем підлягають до часткового задоволення, а саме підлягає стягненню на користь Позивача відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 29037.00 гривень та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000.00 гривень.

Під час розгляду справи, Відповідач не навів суду обставин, які б спростовували інші доводи Позивача, викладені ним в позовній заяві.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України)

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

До матеріалів справи додано Договір про надання правничої допомоги від 10 жовтня 2019 року /а.с.37, 39/ та Акт про надання і прийняття правничої допомоги від 01 листопада 2019 року /а.с.41/, укладений між адвокатським бюро «Ігоря Ющука» та ОСОБА_1 , також додано детальний розрахунок суми гонорару. /а.с.40/

Згідно квитанції № 0.0..1 від 10 жовтня 2019 року та квитанції № 0.0..1 від 01 листопада 2019 року, сплачено ОСОБА_1 кошти в розмірі 1500 гривень та 5000 гривень АБ «Ігоря Ющука». /а.с.42, 43, 83/, а всього на загальну суму 6500 гривень, які на підставі пункту 1 частини другої статті 133 ЦПК України, відносяться до витрат на професійну правничу допомогу та підлягають стягненню з Відповідача в повному обсязі.

Також, при поданні позовної заяви додано квитанцію про оплату Позивачем витрат на проведення автотоварознавчої експертизи /а.с.11/, а саме: - проведення автотоварознавчої експертизи № 2295 від 11 липня 2019 року в розмірі 2300.00 гривень, які на підставі пункту 2 частини другої статті 133 ЦПК України відносяться до витрат пов`язаних із проведенням експертизи та підлягають стягненню з Відповідача в повному обсязі на користь Позивача.

Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 768.40 гривень /а.с.1/, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 травня 1995 року № 4; статтями 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 81, 82, 89, 128, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , уродженки та жительки АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , уродженця села Парипси, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 29037.00 гривень відшкодування матеріальної шкоди та 5000.00 гривень відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , уродженки та жительки АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , уродженця села Парипси, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 6500.00 гривень, 2300.00 гривень витрат на проведення автотоварознавчої експертизи та сплачений судовий збір в розмірі 768.40 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник