Справа № 658/535/20
(провадження №2-о/658/31/20)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Под`ячевої І.Д.,

при секретарі Левицькій Н.Я.,

розглянувши в місті Каховка у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991року.

Заяву обґрунтовано тим, що 23 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Каховського РВ УДМС України в Херсонській області щодо оформлення паспорту громадянина України замість втраченого, однак Каховським відділом відмовлено в оформленні паспорту громадянина України оскільки відділом не встановлено належності особи до громадянства України. Однак, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мармуліївка Володарського району Київської області, з 1974 року постійно проживає в Каховському районі Херсонської області. Тимчасово був відсутній за місцем проживання в період з 1987 року по 1990 року у зв`язку із проходженням строкової військової служби на території Калиніградської області РСФСР. З 1990 року по теперішній час постійно проживає в с. Сокирки. Документ, що посвідчує особу громадянина України не отримував. Паспорт громадянина СРСР заявником було загублено у дев`яностих роках. З 1990 року територію України не покидав. Належності до громадянства іншої держави не має. З 2000 року проживає за адресою: с. Сокирки Каховського району без реєстрації. Тому заявник був змушений звернутися до суду із даною заявою та просить суд встановити факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Заявник та представник заявника в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити, з підстав зазначених в заяві та з урахуванням довідок та інших документів наданих до суду, з яких вбачається, що особа постійно проживала на території України, була тимчасово відсутня у зв`язку із проходженням військової служби, на той час, в Радянській армії. З часів СРСР не змінював паспорт, який отримав у 1986 році, оскільки фактично постійно знаходився в селі та такої потреби не було. На цей час виникло питання щодо оформлення документів, у зв`язку з чим необхідний документ, який встановлює особу - паспорт.

Представник Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області заперечувала проти задоволенні заяви ОСОБА_1 мотивуючи відмову відсутністю беззаперечних даних щодо постійного проживання особи на території України, саме станом на 24 серпня 1991 року. На думку представника всі надані заявником документи не підтверджують перебування особи на території України саме у серпні 1991 року, а лише підтверджують, що особа перебувала на території України до 1990 року та після 1992 року.

Дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мармуліївка Володарського району Київської області (а.с 9).

З 24 березня 1974 року по 10 травня 1987 року заявник проживав в с.Сокирки Каховського району Херсонської області (а.с. 10).

В період проживання в с. Сокирки Каховського району заявник навчався у Федорівській середній школі Каховського району Херсонської області, яку закінчив у 1986 році та отримав атестат про середню освіту серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

З 19.05.1987 року по 21.06.1990 року заявник проходив строкову військову службу в Збройних Силах.

11.03.1992 року заявник прийнятий на облік Каховським ОМВК (а.с. 12-14).

З 05.11.1991 року по 15.05.2000 року заявник працював трактористом в КСП ім. Рози Люксембург Каховського району Херсонської області (а.с 15).

Заявник був зареєстрований на території Федорівської (Розо-Люксембурзької) сільської ради в селищі Сокирки Каховського району Херсонської області в період з 20.05.1986 року по 03.05.1987 року та з 06.03.1992 року по 12.12.2000 року (а.с. 16).

Реєстрацію здійснено згідно паспорта серії НОМЕР_2 виданого Каховським PB УМВС 14.04.1986 року зразку СРСР.

Згідно погосподарської книги (1991 - 2005 p.p.) заявник фактично проживав без реєстрації зі своєю сім`єю в селищі Сокирки Каховського району Херсонської області, особовий рахунок № НОМЕР_3 , особовий рахунок № НОМЕР_4 , особовий рахунок № НОМЕР_5 (а.с. 17-20).

Згідно погосподарської книги (2006 - 2010 p.p.), особовий рахунок № НОМЕР_6 , заявник зі своєю сім`єю вибув із селища Сокирки Каховського району Херсонської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України.

Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року N 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України». Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо.

Відповідно Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України або які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року N 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Факт постійного проживання на території України заявника ОСОБА_1 , у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) має юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає йому право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Законом України «Про громадянство України» порядку, набути громадянство України заявник не може.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено..

Таким чином, розглядаючи заяву, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам безперервного проживання особи на території України.

Отже, досліджені докази в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 як до проходження військової служби так і після, постійно проживав в Каховському районі Херсонської області, тобто на території України, та іншого місця проживання у нього не було.

При цьому судом не приймаються до уваги посилання представника Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області щодо відсутності беззаперечних даних щодо проживання особи на території України саме станом на 24 серпня 1991 року, оскільки надані до суду документи в їх сукупності такий факт підтверджують, і, крім того, іншим чином ніж встановлення факту постійного проживання особи на території України особа не зможе підтвердити свою належність до громадянства України та реалізувати свої права, як особа яка народилась та прожила все життя в Україні, як до так і після 1991 року.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником своїх прав необхідним є визнання факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991року, і саме цей факти має для заявника юридичне значення, суд задовольняє заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. Д. Под`ячева