Справа № 184/683/20
Номер провадження 2-о/184/30/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Бойко Лариса Петрівна «про встановлення факту, що має юридичне значення», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступні обставини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах протягом двадцяти двох років, а саме з серпня 1997 року і по день його смерті. Спочатку вони разом однією сім`єю проживали в квартирі АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві власності. В 2005 році вони переїхали на постійне проживання в іншу її квартиру АДРЕСА_2 , в який постійно разом проживали до дня смерті ОСОБА_3 ОСОБА_3 вселився спочатку в одну її квартиру, а потім в другу її квартиру в якості члена моїй сім`ї. За час сумісного проживання у них склалися гармонічні сімейні стосунки. Вони разом вели спільне господарство, разом харчувалися, разом витрачали кошти на придбання спільного майна, на оплату комунальних послуг, на придбання ліків для кожного з них та на інші необхідні витрати. Також вони мали садові ділянки в садовому товаристві, в яких разом вирощували овочі та фрукти для своїх власних потреб. Фактично вони були пов`язані спільним побутом та мали відносини фактичних подружжя, тобто взаємні права та обов`язки. Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки з наданих заявником документів не вбачається підтвердження факту сумісного проживання зі спадкодавцем за однією адресою, а також однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, що передбачено ст. 1264 ЦК України. У зв`язку з чим просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 івна постійно проживала на час відкриття спадщини однією сім`єю разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги заявника підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П. в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому просить розглянути справу без її участі.

Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №391 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на грошові кошти, які знаходяться на рахунках в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я померлого ОСОБА_3 , з початковою сумою вкладу 40000 грн., яка наданий час складає більше 50 тис. грн., що підтверджується договором з банком на вклад №SAMDNWFD201 від 05.04.2016 року (а.с.6).

Актом МКП «ЖитлоКомсервіс» від 04.03.2020 року підтверджується, що зі слів сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що по АДРЕСА_3 проживав постійно без реєстрації з 2005 року ОСОБА_3 і по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

18 березня 2020 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Покровського нотаріального округу Бойко Л.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки з наданих заявником документів не вбачається підтвердження факту сумісного проживання зі спадкодавцем за однією адресою однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, що передбачено ст..1264 ЦК України, а також з тієї підстави, що заявник не звернулась з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку (а.с. 9).

Факт того, що ОСОБА_1 дійсно сумісно постійно проживала однією сім`єю разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала показання, згідно яких повідомила, що вона сусідка заявниці. Їй відомо, що ОСОБА_1 приблизно 20 років постійно проживала однією сім`єю разом з ОСОБА_3 до дня його смерті, який помер рік назад. Вони все робили разом.

Окрім цього, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав показання, згідно яких повідомив, що він мешкає по АДРЕСА_4 з самого початку. Йому відомо, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 останні 20 років. Він знав, що вони були чоловік та жінка, все робили разом.

Отже, у суду не виникає сумніву щодо того, що ОСОБА_1 дійсно постійно сумісно проживала однією сім`єю разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання заявника разом з ОСОБА_3 має юридичне значення внаслідок того, що від нього залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно, що залишилося після його смерті.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Також судом встановлено, що згідно пояснень заявника, у ОСОБА_3 не було ніяких родичів. У нього був тільки пасинок ОСОБА_6 , який проживав окремо. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт на користь ОСОБА_6 на свою однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 . ОСОБА_6 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і, таким чином, прийняв спадщину за заповітом на те майно, що заповів на його ім`я ОСОБА_3 . Але ОСОБА_3 склав на користь ОСОБА_6 заповіт не на все своє майно.

У ОСОБА_3 був банківський вклад в АТ КБ «Приватбанк» за договором №SAMDNWFD201 від 05.04.2016 року, з початковою сумою вкладу 40 000 грн., яка наданий час складає більше 50 тис. грн.. Заповіту на вказаний банківський вклад немає. Заявник є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Заявник проживала з ОСОБА_3 постійно однією сім`єю більше 20 років. Спадкоємців першої черги, другої та третьої черги за законом після його смерті немає.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється із метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Бойко Лариса Петрівна «про встановлення факту, що має юридичне значення» задовольнити.

Встановити факт постійного сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини однією сім`єю разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1997 року і по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 травня 2020 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш