30.04.2020 Єдиний унікальний номер 205/2311/20
Єдиний унікальний номер 205/2311/20
Провадження № 2з/205/83/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

30 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Приходченко О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справ за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсним та визнання права власності на ј частину домоволодіння в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31 березня 2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визнання домоволодіння спільною сумісної власністю подружжя, визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсними та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотримання вимог п. 4 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 27 квітня 2020 року подано виправлений позов.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він посилається на те, що предметом спору є ј частина домоволодіння АДРЕСА_1 , а також ј земельної ділянки, на якій домоволодіння розташовано. Відповідачем не визнається право позивача на ј частину спірного нерухомого майна. Заявник зазначає, що існує пряма загроза неправомірних дій щодо подальшого відчуження зазначеної спірного нерухомого майна третім особам. Тому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки існує велика ймовірність подальшого відчуження ј частини домоволодіння АДРЕСА_1 відповідачем ОСОБА_2 іншим особам, що ускладнить виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог. Просив накласти арешт на ј частину домоволодіння АДРЕСА_1 загальною площею 74,3 кв.м., житлова площа 50,2 кв.м., яке складається з: АДРЕСА_2 -житловий будинок, господарчі будівлі та споруди: Б-1 літня кухня, під Б-1 погріб, В гараж, Г, Е, З сараї, Д убиральня, Ж літній душ, № 1-4, І, ІІ, яке розташоване по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , а також накласти арешт на ј частину земельної ділянки площею 0.0903 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :08:666:0043, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи докази, що надані позивачем на підтвердження своїх вимог, вважає, що у даному випадку дійсно виник спір між сторонами, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у майбутньому.

За таких обставин, заява в частині заборони вчиняти певні дії є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, тому позов слід забезпечити та накласти заборону органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в т.ч., посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно ј частини домоволодіння АДРЕСА_1 , та ј земельної ділянки АДРЕСА_1 , оскільки вжиття заходів забезпечення щодо спірного майна забезпечить збереження такого майна та унеможливить його відчуження на користь третіх осіб.

Суд вважає, що у даному випадку такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Що стосується вимог про накладення арешту на спірне нерухоме майно, то в цій частині вимоги заяви задоволенню не підлягають, оскільки такий вид забезпечення позову є занадто суворим і у разі його вжиття буде порушувати право теперішнього власника ј частини домоволодіння та ј частини земельної ділянки, тому заборони вчиняти певні дії буде цілком достатньо для запобігання наступного відчуження спірного майна.

На підставі викладеного та керуючись ч.ч. 1, 2, ст. 149, п. 2 ч. 1 ст. 150, ч. 6 ст. 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в т.ч., посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно ј частини домоволодіння АДРЕСА_1 загальною площею 74,3 кв.м., житлова площа 50,2 кв.м., яке складається з: АДРЕСА_2 -1-житловий будинок, господарчі будівлі та споруди: Б-1 літня кухня, під Б-1 погріб, В гараж, Г, Е, З сараї, Д убиральня, Ж літній душ, № 1-4, І, ІІ, яке розташоване по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), та ј частини земельної ділянки площею 0,0903 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :08:666:0043, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: