ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/5088/19
Провадження № 22-ц/4820/633/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/5088/19за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року у складі судді Приступи Д.І. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих невиконанням договору.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь 24200 грн. - грошові кошти, сплачені ним за договором-замовленням № 4763 від 02.12.2015 року (основний борг), 20277 грн. 60 коп. - штрафні санкції за договором, 10897 грн. 26 коп. - інфляційні збитки, 2261 грн. 62 коп. - 3% річних, а разом 57636 грн. 48 коп., стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 , вказував, що 02.12.2015 року між ним та ОСОБА_2 , як фізичною особою- підприємцем, який насправді ним не був, укладено договір-замовлення № 4763 на виготовлення та встановлення корпусних меблів, а саме 3-ох комбінованих шаф-купе з розсувними дверима, дзеркалами та профілем, згідно попередньо затвердженого ескізу. Шафи-купе мали бути встановлені за адресою замовника по АДРЕСА_1 . Загальна вартість замовлення складала 35700 грн. Одночасно з підписанням договору була проведена предоплата в розмірі 50% від встановленої вартості, а саме 17000 грн. Через два тижні після укладення договору відповідач повідомив, що для придбання матеріалів необхідно зробити додаткову оплату, тому наприкінці грудня 2015 року додатково сплатив ОСОБА_2 ще 7200 грн., що підтверджується підписом відповідача на зворотній стороні договору. За умовами договору, кінцевим терміном виконання замовлення було 15 січня 2016 року. Однак, по закінченню цього терміну, відповідач не виконав свої зобов`язання, меблі не виготовив. Замовлення залишилось не виконаним і на час подання вказаної позовної заяви. Тому, позивач, просив задоволити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 на його користь сплачені ним кошти за договором-замовленням від 02.12.2015 № 4763, а також сплатити неустойку.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2019 року вказаний позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 57636 грн. 48 коп. з яких 24200 грн. грошові кошти, сплачені за договором-замовленням № 4763 від 02.12.2015 (основний борг), 20277 грн. 60 коп. - штрафні санкції за договором, 10897 грн. 26 коп. - інфляційні збитки, 2261 грн. 62 коп. - 3% річних. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

02.10 2019 ОСОБА_2 подав заяву про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.11.2019 ОСОБА_2 було поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заяву задоволено. Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2019 року скасовано.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7200 грн. збитків та судові витрати в сумі 99 грн. 90 коп. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вказане рішення в частині відмови в задоволенні позову в повному обсязі та вирішення питання щодо розподілу судовий витрат, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви - 768 грн. 40 коп. та 1152 грн. 60 коп. за подання апеляційної скарги, разом 1921 грн. Вказує, що при вирішенні спору, суд невірно встановив обставини справи. Апелянт зазначає, що договір, який був укладений між ним та ОСОБА_2 є фіктивним, оскільки був укладений без мети його виконання відповідачем та підписаний від імені фізичної особи - підприємця, який не був таким на час його укладення, з прикладанням підробленої печатки. Під час судового розгляду представник відповідача не надав жодних доказів, що ОСОБА_2 дійсно мав на меті виконати замовлення, що дійсно мав відношення до виробництва меблів, а також жодного ескізу, креслення, малюнку, що могло б свідчити про намір виконати договір. На думку апелянта, те, що відповідач не приймав особистої участі в розгляді справи, не подавав відзивів свідчить фактично про визнання ним позову. Також апелянт вважає, що слід оцінювати критично твердження представника, про не сплату ним авансу в сумі 17000 грн., оскільки сам договір в п. 3.1 прямо передбачає предоплату в розмірі 50% вартості, які сплачуються в момент укладення та підписання. Вважає безпідставним посилання представника відповідача на неоскарження ним протягом довгого періоду цього договору.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так судом встановлено, що 2 грудня 2015 року між ОСОБА_1 як замовником та ОСОБА_2 як виконавцем було укладено договір замовлення № 4763, за умови якого продавець реалізує замовнику меблі згідно з замовленням (п 1.1 договору).

За умовами договору передоплата замовлення проводиться в розмірі 50 % передоплати його вартості в день оформлення замовлення в сумі 17000 грн. (п.3.1). Повна оплата замовлення проводиться в день встановлення замовлення в сумі 35700 грн.(п.3.2). Термін виконання замовлення починається з моменту передоплати замовлення і замовлення має бути виконано в термін 30 робочих днів. (п.п. 3.3, 3.4). У випадку порушення п. 3.4 продавець оплачує на користь замовника штраф в розмірі 0,05% вартості недопоставленого замовлення (п. 3.6).

Вказаний договір підписаний сторонами.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу 7200 грн., що підтверджується рукописним записом ОСОБА_2 на самому договорі: «7200 отримав ОСОБА_2 ».

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

За нормами ст.ст. 627,629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. ст. 76, 77, 79, 80 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак позивач не надав суду достатніх, достовірних та належних письмових чи інших доказів передачі ним відповідачу на виконання умов договору замовлення № 4763 від 2 грудня 2015 року грошових коштів в загальній сумі 24 200 грн.

Як зазначено вище і вбачається з самого договору, на бланку договора є рукописний запис ОСОБА_2 : «7200 отримав ОСОБА_2 ». Інші записи щодо отримання відповідачем від позивача грошових коштів в іншій сумі в договорі відсутні, що спростовує відповідні твердження апелянта про сплату ним відповідачу грошових коштів в загальній сумі 24200 грн.

Таким чином підтверджується лише часткова передоплата позивачем на виконання умов договору відповідачу в сумі 7200 грн.

Однак за умовами договору замовник мав сплатити виконавцю передоплату в сумі 17000 грн., а термін виконання замовлення починався лише з моменту передоплати у вказаній сумі.

За таких обставин слід дійти висновку, що свої обов`язки за договором щодо здійснення передоплати позивач виконав не повному обсязі, а тому у відповідача не виник обов`язок по виконанню умов договору щодо виготовлення і реалізації меблів, сплачена сума є авансом, договором не передбачена, що дана сума залишається за таким обставин у виконавця, а тому суд першої інстанції правомірно частково задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги, що п. 3.1 договору замовлення від 2 грудня 2015 року прямо передбачає здійснення передоплати в розмірі 50 % в сумі 17000 грн. в день оформлення замовлення та підписання договору, що унеможливлювало підписання договору та отримання позивачем примірнику договору, що і свідчить про сплату позивачем обумовленої суми в день підписання договору слід відхилити.

П. 3.1. договору дослівно викладений так: «Передоплата замовлення проводиться в розмірі 50 % передоплати його вартості в день оформлення замовлення в сумі 17000 грн.».

Тобто за змістом цього пункту на замовника покладається обов`язок проведення передоплати в день оформлення замовлення, однак таке формулювання цієї умови договору не свідчить про проведення і сплату вказаної суми в розмірі 17000 грн. замовником саме в день підписання договору. В підтвердження такої сплати мають бути відповідні докази, які суду надано не було.

Крім того за змістом п. 3.4 договору термін виконання замовлення починається з моменту передоплати, а не з момент укладення договору. Вказана умова договору теж свідчить, що передоплата за договором могла бути здійснена і після укладення договору, а не обов`язково в день його укладення.

З врахуванням викладеного слід відхилити і доводи апелянта про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій за невиконання умов договору.

Як встановлено судом позивачем на виконання умов договору було сплачено відповідачу часткова передоплата в сумі 7200 грн., а не 17000 грн. як це передбачено договором, позивач свої обов`язки за договором виконав не повному обсязі щодо здійснення передоплати, а тому і у відповідача за умовами договору не виник обов`язок по виконанню умов договору щодо виготовлення і реалізації меблів та відсутні підстави для застосування умов договору щодо відповідальності виконавця за невиконання зобов`язань за договором та норм ст. 625 Цивільного кодексу при вирішенні даного спору.

За таких обставин відсутні підстави для застосування до відповідача штрафних санкцій і при стягнення частини передоплати в сумі 7200 грн.

Не приймає до уваги суд і посилання апелянта, що вказаний договір є фіктивним, тобто без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені та укладений з метою заволодіння чужими коштами без мети його виконання.

У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З позовом до суду про визнання договору замовлення від 2 грудня 2015 року недійсним з підстав його фіктивності позивач не звертався, а свої позовні вимоги щодо стягнення з відповідача грошових коштів обґрунтовує саме умовами договору та нормами цивільного права, які регулюють правовідносини, що виникають з правочинів та зобов`язань сторін у договірних зобов`язаннях.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення першої інстанції про часткове задоволення позову є законним та обґрунтованим, ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 травня 2020 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох