Справа № 755/5625/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. ст. 27, 28, 30 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, Приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Алекскредит», треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., Приватний виконавець Дорошкевич В.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено наступне.

Змістом позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. від 30.03.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 4877, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в сумі 25 520,00 грн.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Відповідно до положень частини 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем позов пред`явлено до ТОВ «Алекскредит», яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12-А та являється стягувачем у виконавчому провадженні з виконання спірного виконавчого напису.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Зі змісту позовної заяви та наведених позивачем мотивів обрання підсудності убачається, що позов поданий за місцем знаходження приватного виконавця Дорошкевич В.Л., що територіально знаходиться у Дніпровському районі м. Києва.

Враховуючи зміст позову і доданих до нього документів, обґрунтування позовних вимог, на переконання суду справа на підсудна Дніпровському районному суду м. Києва з огляду на наступне.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви встановлено, що 03.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 61711726 по виконанню оспорюваного виконавчого напису № 4877, виданого 30.03.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., на рахунках боржника (позивача) у АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», ПАТ «ОТП Банк», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «УкрСиббанк», АТ «Альфа-Банк» та АТ «Райффайзен банк Аваль».

У пункті 2 постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника зазначено, що копії постанови направлені на виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса вчиняються за місцем знаходження вказаних банківських установ шляхом здійснення арешту коштів на рахунках боржника, що знаходяться у цих фінансових установах.

Вивчивши дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що жодна з вказаних у постанові про арешт коштів боржника банківська установа не знаходиться на території Дніпровського району м. Києва.

Зазначені фінансові установи знаходяться у Печерському, Подільському, Голосіївському та Оболонському районах м. Києва.

Отже, виконавчий напис виконується за місцем вчинення виконавчих дій з арешту коштів боржника у вказаних районах м. Києва на територію яких розповсюджується юрисдикція відповідно Печерського, Подільського, Голосіївського та Оболонського районних судів м. Києва, і саме на вибір між цими судами має право позивач у відповідності до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

З наданих довідок убачається, що арешт накладено на карткові рахунки позивача наявні в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю суд враховує правила альтернативної підсудності спору та приходить до висновку, що справу слід передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, оскільки на території Печерського району м. Києва знаходяться АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Державний ощадний банк України», АТ КБ «Приватбанк», у яких вчиняються дії з арешту коштів боржника. За таких обставин виниклий спір підсудний Печерському районному суду м. Києва за правилами альтернативної підсудності, передбаченими ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно матеріалів позову, жодних інших виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 61711726, окрім арешту коштів на рахунках боржника, приватним виконавцем не здійснювалось.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України встановлено, що справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва та відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 353-355 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/5625/20 (провадження № 2/755/3103/20) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, Приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М.Виниченко