Справа №343/486/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2020 року м. Болехів
Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді Головенко О. С.
секретаря судового засідання Латик В.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
19 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, укладеного 24 січня 1998 року та просить проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що через чотири роки спільного проживання сімейні відносини між ними погіршилися; через різні погляди на сімейне життя виникали непорозуміння і конфлікти, внаслідок чого вони проживають окремо протягом 18 років, не підтримують сімейних відносин та не пов`язані спільним побутом.
Тому, враховуючи те, що вони не проживають разом тривалий час, вважає, що термін для примирення позитивних наслідків не надасть та настоює на розірванні шлюбу.
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2020 року матеріали позовної заяви передано в порядку ч.1 ст. 26 ЦПК України направлено до Івано-Франківського апеляційного суду для визначення підсудності.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 березня 2020 року визначено підсудність вказаної справи Болехівському міському суду.
08 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, 14 травня 2020 року подав заяву, в якій просить засідання проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.36).
Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно та не подав відзив на позов, про дату, час і місце цього засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Згідно вимог ст.77,81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу сімейних відносин щодо припинення шлюбу.
Встановлено, що сторони уклали шлюб 24 січня 1998 року у виконкомі Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис №1 (а.с.3).
Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який є повнолітнім (а.с.4).
Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та не проживають разом протягом 18 років, поновлювати наміру їх не мають.
Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Пленум ВСУ у п.10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, роз"яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Враховуючи обставини справи, відсутність у сторін неповнолітніх дітей та спору щодо майна, доводи позивача, викладені в позовній заяві про те, що шлюб з відповідачем ОСОБА_2 тривалий час носить формальний характер, вони не мають і надалі наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, тому збереження шлюбу суперечать інтересам як позивача, так і відповідача, заслуговують на увагу.
Відтак, враховуючи інтереси кожного з подружжя, конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.
Судові витрати за клопотанням позивача покласти на нього.
На підставі наведеного, ст.110-112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст.258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Шлюб, зареєстрований 24 січня 1998 року у виконкомі Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис №1, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49,83,84,170,178,179,180,181,185,210,222,253,275,284,325,354,357,360,371,390,393,395,398,407,424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :
ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_1 , виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 26 лютого 2007 року, місце проживання с.Новошин Долинського районуІвано-Франківської області.
ОСОБА_2 місце реєстрації АДРЕСА_1 .
Суддя Головенко О.С.