Справа № 346/5428/17
Провадження № 2/346/44/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді П`ятковського В. І.,

з участю секретаря Жмендак І.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї заяву ОСОБА_1 , про відвід судді, по справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Кіровоградської області, Державної казначейської служби України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Коломийського міськрайонного суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

22 травня 2020 року від позивача надійшло письмове клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, про відвід судді, посилаючись на те, що суддя є близьким знайомим його представника, адвоката Соботника, що може викликати сумнів у безсторонності та неупередженості судді.

З метою уникнення непорозумінь, можливих звинувачень судді, щодо його неупередженості, у відповідності до вимог цивільно процесуального законодавства заявляє відвід головуючому у справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заяву позивача про відвід судді.

Представник відповідача проти задоволення заяви не заперечив.

Врахувавши заяву позивача про відвід судді, заслухавши думку сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36-37 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають.

Згідно з частиною 1 п.5 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Право позивача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов"язків або при встановленні обгрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий та відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Білуха проти України", "Ветштайн проти Швейцарії"), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов"язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинні брати самовідвід.

Поряд із вищенаведеним, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб єктивним та об єктивними критеріями. Відповідно до суб"єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявив суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об"єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб"єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з ціллю забезпечення умов, за яких в учасників судового розгляду не виникло б будь-яких сумнівів щодо розгляду вказаного спору безстороннім та неупередженим судом, чи безсторонності судді вважаю, що заяву про відвід судді слід задовольнити та направити дану справу на повторний автоматизований розподіл.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 36, ч.ч. 1- 5 ст.40, ст.ст. 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді - задовольнити.

Відвести суддю П"ятковського Володимира Івановича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Кіровоградської області, Державної казначейської служби України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Справу направити для розгляду іншому судді, який визначається в порядку встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П`ятковський В. І.