Справа № 2-3462/11
Провадження № 6/265/83/20
У Х В А Л А

06 травня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорта,

В С Т А Н О В И В :

До Орджонікідзевскього районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшло подання старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Болотіної Е.М. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом №2-3462/11, виданого 24.07.2013 року. В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на виконанні Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) знаходиться виконавче провадження №59751308 з виконання виконавчого листа №2-3462/11 виданого 24.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/2 грошових коштів за продаж автомобіля у розмірі 80000,00 грн. та судових витрат у розмірі 800,00 грн., а всього 80800,00 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідно до ст.ст.3,4,24,25,26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцем 09.08.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якого боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогодні боржником не виконано, декларацію про майно та доходи ним не подано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 чт.19 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису зміну імені встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінила ім`я на ОСОБА_2 . 18.10.2019 року для забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та відомості про обтяження було внесено до відповідних реєстрів. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта належить 1/4 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно відомостей ПФУ, ДФС боржник відкриті рахунки в банках та фінансових установах не має, не працює, пенсію не отримує. Згідно відомостей МВС встановлено, що за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Актом державного виконавця було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не мешкає, відомості про її місцезнаходження не відомі. Отже, рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. Враховуючи вищевикладене старший державний виконавець просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань за виконавчим документом.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження 59751308 з виконання виконавчого листа №2-3462/11, виданий 27.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/2 грошових коштів за продаж автомобіля у розмірі 80000,00 грн. та судових витрат у розмірі 800,00 грн., а всього 80800,00 грн.

Згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису зміну імені встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінила ім`я на ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Таке ж право гарантується і низкою міжнародних правових актів. Так, зокрема, згідно зі ст. 13 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави; кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у разі, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Згідно до п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;.

Відповідно до П.12 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень Подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України має обов`язково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань (зобов`язань боржника - юридичної особи)

Як вбачається з Судової практика Верховного суду від 01.02.2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Однак, старшим державним виконавцем не надано доказів, які свідчили би про обізнаність боржника щодо перебігу виконавчого провадження, також в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи отримав він копію постанови про відкриття виконавчого провадження, чи відомо боржнику про наявний борг перед стягувачем. Саме по собі посилання на заборгованість за виконуваними рішеннями за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Оскільки наведені у поданні обставини і додані до нього документи не свідчать про умисне ухилення боржника від виконання виконавчого документа в контексті положень ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», подання державного виконавця є передчасним, а тому правові підстави для встановлення щодо боржника ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні, внаслідок чого суд відмовляє в задоволенні подання.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорта, відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга, що подається до Донецького апеляційного суду в Донецькій області через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала, яка була постановлена під час дії карантину, набуде чинності лише після закінчення строку карантину, та після закінчення строку на апеляційне оскарження, перебіг якого починається з наступного дня після закінчення карантину.

Суддя Костромітіна О.О.