Справа № 426/2308/20
РІШЕННЯ

іменем України

26 жовтня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Попової О.М.,

за участі секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку побачень, і спільного відпочинку з дитиною, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку побачень, і спільного відпочинку з дитиною. Позов обґрунтував тим, що 12 листопада 2011 року між ним та ОСОБА_3 укладено шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину - малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу він сумлінно виконував виховні обов`язки батька, надавав матеріальну допомогу для забезпечення дитини належним харчуванням, одягом та розвитком. Навесні 2016 року ОСОБА_2 повідомила йому про відсутність між ним та дитиною кровної спорідненості, у зв`язку з чим вимагала припинити будь-яке спілкування з дитиною. Змінила місце проживання, про що йому не повідомила. У зв`язку із зазначеним, він припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Будь-які зв`язки між ним та відповідачем відсутні, добровільно надавати дитину для спілкування, регулярних особистих стосунків і прямих контактів відповідач відмовляється. Дійти згоди з питання участі у вихованні дитини, та реалізації його права на спілкування і побачення з донькою він з відповідачем не може. У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_1 звернувся до суду. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 участі не брав, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 55). Відповідач ОСОБА_2 в судових засіданнях участі не брала, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, зі змісту заяви вбачається, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначила, що між нею та позивачем фактично спору не існує, вона не збирається чинити перешкоди у спілкуванні батька та доньки, проти відпочинку дитини з батьком заперечень не має (а.с. 83-84). Третя особа служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації свого представника в судове засідання не направила, згідно письмових пояснень просять зупинити розгляд справи до прийняття Сватівським районним судом Луганської області рішення та набрання ним законної сили по справі щодо позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 , 2013 року народження (а.с. 46). Перевіривши надані суду документи, з`ясувавши правову позицію сторін, встановивши наявність достатніх для того законних підстав, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Так, відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі досліджених в судовому засіданні документів, оцінивши їх як належні та допустимі докази, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження та є достовірними. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 серпня 2015 року розірвано шлюб укладений сторонами 12 листопада 2011 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 10 березня 2016 року з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання їх спільної дитини (а.с. 6). На підтвердження виконання вищевказаного рішення суду ОСОБА_1 разом з позовом надав суду копії квитанцій про сплату аліментних платежів (а.с. 12-13). Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 11 серпня 2020 року у справі № 426/23576/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, постановлено закрити провадження у справі. Ухвала набрала законної сили 27 серпня 2020 року. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За змістом частин 1-3 ст. СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. На підставі вищевикладеного та визнання відповідачем позову, виходячи з відсутності доказів негативного впливу батька на дитину, рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, інтересів дитини, її віку, засад розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд звертає увагу позивача, що в разі подальшої зміни у відносинах із донькою, а також зміни інших обставин, він не позбавлений можливості звертатись, в тому числі до суду, за зміною способу участі його у вихованні та спілкуванні зі донькою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 141, 150, 155, 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку побачень, і спільного відпочинку з дитиною - задовольнити. Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_4 , та визначити порядок спілкування з дитиною без присутності матері: щосуботи з 10.00 год. до 19.00 год., а також щорічно в період літніх канікул протягом двох тижнів для відпочинку та оздоровлення. Рішення суду може бути оскаржено через Сватівський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Попова