Справа № 159/360/20
Провадження № 2-к/159/1/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі клопотання Інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по Ленінському району м. Бреста про визнання та виконання на території України рішення суду Ленінського району міста Брест Республіки Білорусь від 22 березня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита,

в с т а н о в и в :

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання Інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по Ленінському району м. Бреста про визнання та виконання на території України рішення суду Ленінського району міста Брест Республіки Білорусь від 22 березня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави державного мита в розмірі 163 рубля 84 копійки.

При вирішенні питання про призначення клопотання до розгляду судом перевірено та встановлено, що клопотання та документи, які долучені до нього, відповідають вимогам ст.466 ЦПК України, клопотання подано через орган державної влади України Міністерство юстиції, з дотриманням правил територіальної підсудності та у встановлений законом строк.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, на виконання вимог ст.467 ЦПК України суд про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд письмово повідомив боржника та запропонував йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Боржником заперечень проти клопотання не подано.

Дослідивши клопотання та документи, які долучені до нього, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Договору між Україною та Республікою Білорусь про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах, у відносинах, що стосуються стягнення коштів на утримання у цивільних справах, застосовується законодавство Договірної Сторони, на території якої винесено рішення.

Згідно ст.54 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, укладеної державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 року, ратифікованої Верховною Радою України (далі - Конвенція), клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно п.2 ст.54 Конвенції, суд, який розглядає клопотання про дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У разі якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

У п.2 ст.53 Конвенції вказані документи, що додаються до клопотання про дозвіл примусового виконання рішення: завірена копія рішення, а також офіційний документ про те, що рішення вступило в законну силу і підлягає виконанню, або про те, що воно підлягає виконанню до набрання законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесено рішення, яка не прийняла участь в процесі, була в належному порядку і своєчасно викликана в суд, а в разі її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання.

Судом встановлено, що рішенням суду Ленінського району міста Брест Республіки Білорусь від 22 березня 2018 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 33% заробітку та/(або) іншого доходу щомісяця, але не менше 75% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення на двох дітей, починаючи стягнення з 05 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави державне мито в розмірі 163 рубля 84 копійки.

Згідно ст.463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

До клопотання Інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по Ленінському району м. Бреста про визнання і виконання на території України рішення суду Ленінського району міста Брест Республіки Білорусь від 22 березня 2018 року додано засвідчену судом копію рішення суду, довідку про те, що вказане рішення набрало законної сили 03.04.2018 і підлягає виконанню, довідку про те, що рішення на території республіки Білорусь в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита не виконувалось та довідку, що ОСОБА_1 був повідомлений про час і місце судового розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.470 ЦПК України, на підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на його примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який пред`являється для виконання в порядку, встановленому законом.

Таким чином, клопотання західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання та примусове виконання на території України рішення суду Ленінського району міста Брест Республіки Білорусь від 22 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави державного мита в розмірі 163 рубля 84 копійки подано з дотриманням умов Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Згідно ч.8 ст.467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, ст.ст.462-470 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Ленінського району міста Брест Республіки Білорусь від 22 березня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави Республіки Білорусь державного мита в розмірі 163 (сто шістдесят три) рубля 84 копійки Національного Банку Республіки Білорусь.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 ) на розрахунковий рахунок Головного управління Міністерства фінансів по Брестській області, BY65AKBB, БИК банка AKBBBY2X, АСБ Беларусбанк», УНП 200676206, НАЗНАЧЕНИЕ ПЛАТЕЖА 03002, 1817 (одна тисяча вісімсот сімнадцять) гривень 66 копійок, які станом на 21 квітня 2020 року за курсом Національного банку України еквівалентні 163 (сто шістдесят трьом) рублям 84 копійкам Національного Банку Республіки Білорусь.

Після набрання ухвалою суду законної сили видати виконавчий лист на підставі рішення суду Ленінського району міста Брест Республіки Білорусь від 22 березня 2018 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскраження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий: С.Л. ПАНАСЮК