ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1279/19Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/817/440/20 Доповідач - Міщій О.Я.
Категорія - 307010000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

секрктар с/з - Панькевич Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 596/1279/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Студена М.М., на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.02.2020 р. про призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Сухоставська сільська рада Гусятинського району Тернопільської області, Гусятинська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина. Позивач вказав, що звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак отримав відмову, оскільки існує заповіт, згідно якого ОСОБА_3 заповіла усе майно своїй матері відповідачці ОСОБА_1 . Позивач на підставі ч. 1 ст. 225, ч. 2 ст. 1257 ЦК України просив визнати заповіт недійсним, посилаючись на те, що на момент його складення ОСОБА_3 важко хворіла, не могла повністю усвідомлювати значення своїх дій та ними керувати. Однак, секретар Сухоставської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області при посвідченні заповіту вказаних обставин не перевірила.

Ухвалою Гусятинського районного суду від 03.12.2019 р. у справі за клопотанням позивача призначено комісійну посмертну судово - психіатричну експертизу, на виконання якої надано висновок № 577 від 26.12.2019 р.

11.02.2020 р. представника позивача адвокат Возьний Я.В. подав клопотання, у якому просив призначити у справі також судову почеркознавчу експертизу для визначення справжності підпису померлої ОСОБА_3 у заповіті.

12.02.2020 р. представник ОСОБА_1 - адвокат Студена М.М. подала заперечення на вказане клопотання позивача, просила відмовити у його задоволенні. Представник відповідачки вказала, що висновок судової почеркознавчої експертизи не може бути належним доказом у справі, оскільки не стосується предмета позову. У справі уже наявний висновок судової психіатричної експертизи, у якому досліджено обставини, на які ОСОБА_2 посилається у позовній заяві.

Ухвалою Гусятинського районного суду від 12.02.2020 р. клопотання представника позивача адвоката Возьного Я.В. про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено. Призначено у даній справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільського відділення Київського НДІСЕ. На вирішення експертизи поставити наступні питання : 1.Чи належить підпис у заповіті від 26.09.2018 року, що зареєстрований в реєстрі за №80 та посвідчений секретарем виконавчого комітету Сухоставської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, спадкодавцю ОСОБА_3 .? 2. Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_3 у вказаному заповіті під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)? 3.Чи перебувала особа, яка виконала підпис у вказаному заповіті, у незвичайному стані? 4. Особою якої статі (якої групи за віком) виконано підпис у вказаному заповіті. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Не погоджуючись із указаною ухвалою, представник ОСОБА_1 адвокат Студена М.М. подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Представник вказала, що ОСОБА_2 заявив позов з підстав, визначених ч. 1 ст. 225, ч. 2 ст. 1257 ЦК України, посилаючись на те, що спадкодавець не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати. Разом з тим, в клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи позивач висловив сумнів в тому, чи померла дружина взагалі підписувала заповіт. Тому з*ясування питання про справжність підпису померлої ОСОБА_3 у заповіті не входить до предмета доказування.

Відзив на апеляційну скаргу позивач не подав.

02.04.2020 р. адвокат Студена М.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслала заяву, у якій просить розгляд апеляційної скарги здійснювати без її участі.

Представник позивача адвокат Возьний Я.В. також подав заяву про розгляд справи апеляційним судом без участі сторони позивача.

Третя особа Сухоставська сільська рада Гусятинського району Тернопільської області просить розглядати справу без її участі.

Враховуючи наведене, колегія суддів ухвалила здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належно повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з того, що з метою вирішення питання про встановлення справжності підпису померлої ОСОБА_3 у заповіті необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, тому призначив судову почеркознавчу експертизу, зупинивши провадження по справі.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктами 2, 3 частиною 1 статті 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено у частинах першій, другій ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до частини 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача. Предмет позову - це матеріально - правові вимоги позивача до відповідача.

Призначаючи експертизу, суд повинен чітко визначити предмет експертизи, тобто обставини, які мають значення для справи та потребують встановлення із застосуванням спеціальних знань експерта.

У позовній заяві ОСОБА_2 , посилаючись на частину 1 ст. 225, частину 2 ст. 1257 ЦК України, вказав, що на момент посвідчення заповіту ОСОБА_3 важко хворіла, тому не могла повністю усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Для з`ясування указаних обставин, які входять до предмета доказування у справі, судом за клопотанням позивача призначено комісійну посмертну судово - психіатричну експертизу. Висновком експертизи № 577 від 26.12.2019 року встановлено, що на період часу, який відноситься до 16.09.2018 р. підекспертна ОСОБА_3 психічними хворобами чи будь - якими розладами психічної діяльності не страждала; ОСОБА_3 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними; в медичній документації відсутні призначення наркотичних знеболюючих та психотропних препаратів; згідно даних медичної документації розладів психічної діяльності у ОСОБА_3 не виявлено.

Після проведення судової психіатричної експертизи позивач також заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для встановлення належності підпису спадкодавця.

Колегія суддів вважає, що в порушення вимог ст. ст. 77, 102, 103 ЦПК України суд не з`ясував обставини, які мають значення для справи та потребують встановлення із застосуванням спеціальних знань експерта. Адже підстави, зазначені позивачем в позовній заяві і питання, для встановлення яких суд призначив судову почеркознавчу експертизу, є взаємовиключними. При цьому в матеріалах справи відсутня заява про зміну предмета чи підстав позову.

Крім того, у висновку № 577 від 26.12.2019 р. комісійної посмертної судово - психіатричної експертизи, який наявний у справі, зазначено відомості щодо стану спадкодавця на момент підписання заповіту.

Оскільки підлягає скасуванню ухвала про призначення судової почеркознавчої експертизи, відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 6 частини 1 ст.374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 4 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу Гусятинського районного суду від 12.02.2020 р. слід скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Студена М. М. - задовольнити частково.

Ухвалу Гусятинського районного суду від 12.02.2020 р. скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова суду апеляційної інстанції складена 30.04.2020 року.

Головуючий

Судді