Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/200/20
Провадження № 2/273/92/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. при секретарі судових засідань Філоненко О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_1 до Баранівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

29.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Баранівської міської ради, в якому просить: визначити йому додатковий строк 2 (два) місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на поважність причини пропуску строку (а.с. 2 - 3).

В обґрунтування вимог позивач зазначи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Суємці Баранівського району Житомирської області помер його брат ОСОБА_2 .

У зв`язку із смертю ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять право на сертифікат на земельну частку ( пай), розміром 3,34 га., що розташовані на території Баранівської міської ради Житомирської області .

Крім нього, інші спадкоємці майна померлого відсутні.

Після смерті ОСОБА_2 він звернувся до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак дізнався, що пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачк ОСОБА_1 вважає, що він з поважної причини пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не знав, що його брат мав право на сертифікат на земельну частку ( пай), а ця інформація стала відома йому лише у грудні 2019 року.

Ухвалою судді Баранівського районного суду від 03.02.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачу строк для подання відзиву, роз`яснено права учасникам справи та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не явився, надіслав заяву в якій просив розглядати дану справу без його участі, позов підтримує та просив його задовольнити.

Баранівська міська Рада свого представника в судове засідання не направила. На адресу суду надіслала заяву від 18.05.2020 року про визнання позову та розгляд справи без представника Ради.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на таке.

Судом встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 03.11.1997 року (а.с. 7 ) є братом позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 10.08.1947 року ( а.с. 8 ) та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження від 17.01.2020 року ( а.с. 9).

Згідно копії довідки відділу у Баранівському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 20.01.2020 року померлого нині ОСОБА_2 було внесено в списки громадян членів КСП № 586 , які мали право на земельну частку ( пай), йому було виписано, але не видано вищевказаний сертифікат ( а.с. 10 ).

За повідомленням приватного нотаріуса Баранівського районного нотаріального округу Присяжнюка В.О. від 27.01.2020 року № 24/02-17 ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду за продовженням строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що ним пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини на підставі ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (а.с. 6).

Згідно інформаційної довідки направленої приватним натаріасом від 18.05.2020 року за вих.№ 29/01-16, спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не заводилася (а.с.31-32).

Позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не знав що його брат мав право на сертифікат на земельну частку ( пай), а ця інформація стала відома йому лише у грудні 2019 року. Вказану причину він вважає поважною.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» - відносини спадкування регулюються правилами ЦК від 16.01.2003 року № 435-15, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК від 16.01.2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» та листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Як зазначалося, відповідно до ст.549 ЦК УРСР спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Тобто, за загальними правилами, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.550 ЦК УРСР, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 ЦК УРСР, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті брата сплив 01.05.1998 року , в січня 2020 року позивач пред`явив позов до суду, тобто пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є достатньо значним.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17).

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. У житі державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб.

Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Тому оцінюючи пропуск строку позивачем, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17 жовтня 2018 року по справі №681/203/17.

Крім того, суд враховує, що відповідач Баранівська міська рада даний позов визнала.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини після смерті його брата ОСОБА_2 , а тому позов підлягає задоволенню та суд вважає достатнім визначити строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.55 Конституції України, Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 548, 549, 550, 553 ЦК УРСР від 18.07.1963 року , відповідно до ст.ст. 2, 4, 5, 10, 13, 76-83, 89, 95, 174-177, 200, ч.4 ст.206, ч.2 ст.247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Баранівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення), через Баранівський районний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Васильчук