ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4743/20 Справа № 211/5320/18 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

29 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар: Голуб О.О.

сторони справи:

заявник - державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

боржник ОСОБА_1 ,

стягувач Прокуратура Дніпропетровської області,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року про тимчасове обмеження виїзду за межі України, постановлену суддею Сарат Н.О. у м. Кривому Розі, відомості про дату складання повного тексту судового рішення відсутні,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2018 року державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Серженко Л.К. (яке під час розгляду справи змінило назву на Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, надалі - ДВС) звернулась до суду із поданням, в якому просила обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

В мотивування поданого клопотання зазначила, що на виконанні в ДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 56990400, до складу якого входять ВП 56875604 стягнення боргу в розмірі 44673,92 грн, ВП 56970564 по виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року про стягнення боргу в розмірі 412918,27 грн., ВП № 56970682 стягнення боргу в розмірі 656,61 грн. та ВП 56970931 стягнення боргу в розмірі 108932,91 грн. Боржник добровільно вимоги не виконує, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, борг ним не сплачено. Враховуючи, що рішення до теперішнього часу не виконані, боржник ухиляється від виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, державний виконавець просить для виконання вимоги тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання зобов`язань, покладених на нього наказом № 904/308/18 виданим 10.07.2018 року.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року подання задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно судових наказів № 904/308/18, виданих Господарським судом Дніпропетровської області від 10.07.2018 року про стягнення судового збору в сумі 44673,92 грн. (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят три гривні 92 копійки), боргу в розмірі 412918,27 грн. (чотириста дванадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень 27 копійок) , боргу в розмірі 656,61 грн. (шістсот п`ятдесят шість гривень 61 копійка), боргу в сумі 108932,91 грн.. (сто вісім тисяч дев`ятсот тридцять дві гривні 91 копійка).

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні подання відділу ДВС. В мотивування доводів апеляційної скарги зауважує. Що зареєстрований та постійно мешкає по АДРЕСА_1 . Про існування виконавчого провадження йому не було відомо, від виконання не ухилявся.

У відзиві на апеляційну скаргу Прокуратура Дніпропетровської області посилається, що твердження боржника про необізнаність примусового виконання рішення суду є неприйнятним. Він не міг бути необізнаним про примусове стягнення з його заробітку у жовтні 2018 року грошових коштів у розмір 1544 грн., накладений арешт на рахунки у банку. Просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Згідно матеріалів виконавчого провадження№ 56990400, до складу якого входять ВП 56875604 стягнення боргу в розмірі 44673,92 грн, ВП 56970564 стягнення боргу в розмірі 412918,27 грн., ВП № 56970682 стягнення боргу в розмірі 656,61 грн. та ВП 56970931 стягнення боргу в розмірі 108932,91 грн. відкрито державним виконавцем 30.07.2018 року. Дані виконавчі провадження відкриті на підставі наказів Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2018 року, яке набрало законної сили 10.07.2018 року.(а.с.98-100).

Державним виконавцем відповідно ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 серпня 2018 року та арештовано майно боржника, звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, арештовано кошти боржника, тобто вжито певні заходи щодо виконання наказів про стягнення боргу. Державний виконачець виходила на адресу проживання боржника про що складено акт про відсутність боржника, який не відчинив двері. На адресу боржника надсилалися постанови про відкрите виконавче провадження, але вони повернулися за закінченням строку зберігання. (а.с.10-31).

Задовольняючи подання державного виконавця, суд дійшов висновку, що боржником не виконується судове рішення, заборгованість він не сплачує, на виклик до виконавчої служби не з`являється, що свідчить про злісне ухилення боржника від виконання рішення суду, а тому можливо застосувати до нього обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України .

Проте, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із даним висновком суду.

Згідно з п. 19 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження`виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.441 розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст.446 розділу VI ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Таким чином, положеннями ст. 441 ЦПК України врегульовано питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням у цивільній справі.

Питання тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України нормами ЦПК України, в редакції чинній на час звернення відділу ДВС з поданням до суду, не врегульовано.

У даному ж випадку, питання обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України, у зв`язку з невиконанням рішення господарського суду під час здійснення виконавчого провадження, де боржником та стягувачем виступають юридичні особи, врегульовано положеннями ст. 337 ГПК України, оскільки відповідно до ст. 338 Господарського процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку для розгляду вказаного клопотання в порядку, визначеному розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із закриття провадження у справі.

Оскільки суд першої інстанції не встановив природу правовідносин, які виникли між сторонами, неправильно застосував норми процесуального права, судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 377 ЦПК України, у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд, за заявою позивача, в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Згідно статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

У разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку господарського чи адміністративного судочинства, провадження у справі не може бути закрите з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу.

На підставі викладеного, колегія суддів роз`яснює державному виконавцю Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції право, протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови, звернутися до Дніпровського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст. ст. 255, 367, 369, 374, 377, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року скасувати.

Закрити провадження у справі за поданням державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Повідомити Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що розгляд даної категорії справ віднесено до юрисдикції господарського суду.

Роз`яснити Довгинцівському відділу державної виконавчої служби у місті Кривому розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції право, протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови, звернутися до Дніпровського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 квітня 2020 року.

Головуючий

Судді