Справа № 761/7273/20
Провадження № 2-о/761/147/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Бєляєвій О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

встановив:

У лютому 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2020 року вказана справа передана до провадження судді Саадулаєва А.І. (а.с. 21).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року відкрито провадження у справі.

Як вбачається із змісту заяви, ОСОБА_1 (надалі за текстом - Заявник-1) та ОСОБА_2 (надалі - Заявник-2) перебувають у шлюбі з 05.08.2000 року. Шлюб зареєстровано 05 серпня 2000 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1246.

Від даного шлюбу заявники мають трьох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі - неповнолітні діти).

Протягом останніх років між заявниками сімейне життя не склалось, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стосунки погіршились. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, в зв`язку з чим подальше підтримання шлюбних відносин стало неможливим. На даний час заявників, окрім трьох спільних неповнолітніх дітей, нічого вже не пов`язує, вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. Фактично на сьогоднішній день шлюбно-сімейні відносини між Заявниками припинені, а шлюб існує формально. Заявники вважають, що їх сім`я розпалась і зберігати шлюб немає сенсу, оскільки примирення між ними неможливе. Тому заявники звернулися до суду із вказаною заявою.

В судове засідання, яке відбулось 28.04.2020 р. заявники не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, заяву повністю підтримали.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження.

В силу ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 Сімейного кодексу України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що заявники 05 серпня 2000 року уклали шлюб, що був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1246 (а.с. 13).

Від даного шлюбу заявники мають трьох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 07 липня 2006 року (а.с. 14), свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 02 жовтня 2008 року (а.с. 15) та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 20 березня 2012 року (а.с. 16).

Судом встановлено, що причинами розпаду стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей.

Суд вважає, що причини, які спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. З врахуванням встановлених обставин, у суду також немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 112, 114, 109 Сімейного кодексу України, ст. ст. 259, 263, 265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про розірвання шлюбу за заявою подружжя - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), який зареєстрований 05 серпня 2000 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1246.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28 квітня 2020 року.

Суддя: