Справа № 541/397/20
Провадження №2/541/531/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 травня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді Куцин В.М.,

з участю секретаря Прус Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миргород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обгрунтування позовної заяви зазначає, що судовим наказом Миргородського міськрайонного суду від 21.01.2020 присуджено стягувати з відповідача - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на утримання дитини , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина зросли, на даний час неповнолітній син ОСОБА_3 потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Відповідач приховує свої доходи які має від підприємницької діяльності, хоча позивачу відомо що матеріальне становище відповідача значно покращилося.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно збільшити розмір допомоги на утримання дитини не бажає. В зв`язку з чим просила збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 виходячи з розміру доходів відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.17).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що він має двох дітей на утримання яких сплачує аліменти. Оскільки він на даний час не працює то аліменти стягуються на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 50 відсотків від розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в сумі близько 1100 гривень,в той час як на утримання сина ОСОБА_5 2013 року народження на користь ОСОБА_6 стягуються аліменти в розмірі ј частини середнього заробітку для штатного працівника по місту Миргород в розмірі 2103 грн. Він вважає, що діти мають право на однакове матеріальне забезпечення, тому просив збільшити розмір аліментів до 2103 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 задовольнивши позов.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в межах суми визнаної відповідачем, виходячи з наступного.

Ухвалою судді від 03 березня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Відповідач ОСОБА_2 по справі є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ( а.с. 5).

Згідно із судовим наказом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21.01.2020 стягнуто аліменти із відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 14 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.3).

Відповідно до довідки №18724 від 21.05.2020 року виданої Миргородським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) проводиться стягнення на утримання на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі ј всіх видів заробітку відповідача, що становить 2103 грн щомісячно (а.с.32-33).

Відповідно до довідки №18722 від 21.05.2020 року виданої Миргородським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) підлягає стягненню на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50 відслтків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1109 грн щомісячно (а.с.34-35).

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 141 СК України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум з 01 січня 2020 року на одну дитину віком від 6 до 18 років, встановлений в розмірі 2218 грн.

Крім того, у відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину має бути відповідним вартісній величині, достатній для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Судом встановлено, що у позивача змінилось матеріальне становище, збільшилися витрати на утримання сина ОСОБА_3 , оскільки в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в тому числі, збільшення цін на одяг, ліки, канцелярські товари та інші послуги, тощо.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Визначаючи суму аліментів, яка підлягає стягненню суд зауважує, що позивачем заявлені вимоги щодо збільшення розміру аліментів відповідно до доходів відповідача. Згідно наданої світлокопії трудової книжки ОСОБА_2 ,не працює, перебуває на обліку у Миргородському об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2232грн.15 коп., що підтверджується довідкою №2230/36-0213/23 від 21.05.2020 року (а. с. 36, 37).

За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачем позову про збільшення розміру аліментів до 2103 гривень щомісячно, є належним способом захисту інтересів дитини, оскільки стане підставою для збільшення розміру аліментів майже вдвічі в порівнянні з сумою 1109 грн (2218/2), яка підлягає стягненню відповідно до судового наказу.

Отже необхідно змінити розмір стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 призначивши їх у розмірі 2103 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття.

Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини.

Позивач ОСОБА_1 в супереч вимог ст. 81 ЦПК України не надала доказів, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти в іншому розмірі, більшому ніж визнаний відповідачем .

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог - що зумовлює стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь держави 840 гривень 80 копійок судового збору ..

Керуючись ст. ст. 12,13,81, 141, 247, 259, 263-265,268,272,280-284, 354 ЦПК України, ст. ст. 181,182,192 Сімейного кодексу України, суд , -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 за судовим наказом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 січня 2020 року, та стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миргород Полтавської області, рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки міста Миргород, Полтавської області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 рнокпп НОМЕР_3 , на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2103 (дві тисячі сто три) гривні щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миргород Полтавської області, рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складено 25 травня 2020 року

Суддя: В. М. Куцин