Справа № 628/559/20
Провадження № 2/628/414/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Демченко І.М.
за участю секретаря Романової Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Куп`янську в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Успенська в с.Сенькове Ізюмської Єпархії Української православної церкви» до ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Сеньківської сільської ради Куп`янського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку
Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Успенська в с.Сенькове Ізюмської Єпархії Української православної церкви» звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що їй на праві колективної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому на реєстраційному обліку значиться ОСОБА_1 , який фактично за цією адресою не проживає з березня 2016 року. Оскільки реєстрація відповідача у будинку створює перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Ухвалою суду від 16.03.2020 провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 04.05.2020 в порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи.
У судове засідання представник позивача Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Успенська в с.Сенькове Ізюмської Єпархії Української православної церкви» - настоятель Свято-Успенського храму Дегтяренко Р.І. не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи по суті повідомлявся судом своєчасно та належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження та відзиву на позов не надав.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник третьої особи - Сеньківської сільської ради Куп`янського району Харківської області у судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляду справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог заперечень не надав.
Дослідивши докази, суд встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 30.10.2007 виконкомом Сеньківської сільської ради Куп`янського району Харківської області, встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , на праві колективної власності на підставі рішення виконкому тієї ж сільської ради від 12.10.2007 за № 83, належить Свято-Успенському храму Української православної церкви (а.с.6-9).
З пункту 1.1. Розділу 1 Статуту Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Успенська в с.Сенькове Ізюмської Єпархії Української православної церкви», прийнятого рішенням загальних зборів членів цієї релігійної громади 14.08.2017 та затвердженого митрополитом Ізюмським і Куп`янським 15.08.2017, встановлено, що Релігійна громада Свято-Успенська в с.Сенькове Ізюмської Єпархії Української православної церкви в минулому використовувала назви Релігійна громада (парафія) Свято-Успенської церкви Харківської єпархії Української православної церкви; Свято-Успенський храм Української православної церкви, усі документи, що були видані на зазначені найменування, є документами Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Успенська в с.Сенькове Ізюмської Єпархії Української православної церкви» (а.с.16-17).
Таким чином, житловий будинок АДРЕСА_1 на праві колективної власності належить Релігійній організації «Релігійна громада Свято-Успенська в с.Сенькове Ізюмської Єпархії Української православної церкви».
Згідно з вищевказаним Статутом будівлі, споруди, інше майно, придбане парафією, передане державою у власність, а також набуте на інших законних підставах, є власністю парафії.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судовим розглядом справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як настоятель Свято-Успенського храму Української православної церкви у с. Сенькове 14.11.2007 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24).
22.08.2016 настоятелем цього храму призначено Дегтяренка Руслана Ілліча (ієрея Романа ) та для задоволення його потреб у проживанні в процесі перебування в даній парафії його зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12, 35).
Актом обстеження умов проживання, складеним 21.02.2020 у складі комісії : голови Сеньківської сільської ради Куп`янського району Харківської області Кулика О.М., секретаря цієї ж сільської ради Шляхової Г.М., депутата сільської ради Остапенко І.І., спеціаліста виконкому сільської ради Кравчук Л .Є. , мешканців села Сенькове ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підтверджено, що колишній настоятель храму ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з березня 2016 року (а.с.13).
За положеннями статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача жиле приміщення зберігається на ним протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться у судовому порядку.
Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
За положеннями статті 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.
Згідно статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло.
У пункті 44 рішення від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» Європейський суд з прав людини визначив, що втручання у право заявника на повагу до його житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою. Зокрема, навіть якщо законне право на зайняття приміщення припинено, особа вправі мати можливість, щоб співрозмірність заходу була визначена незалежним судом у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції.
При вирішенні питання про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням, судом враховується, що з 22.08.2016, тобто понад три роки, керівником Релігійній організації «Релігійна громада Свято-Успенська в с.Сенькове Ізюмської Єпархії Української православної церкви», якій на праві колективної власності належить житловий будинок, розташований на територіїСвято-Успенського храму, є Дегтяренко Р.І .При цьому, суд враховує причини відсутності ОСОБА_1 у житловому будинку, оскільки підставою для визнання його таким, що втратив право користування ним, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 з березня 2016 року не проживає у будинку АДРЕСА_1 , не користується ним та не приймає участі в утриманні нерухомості, що свідчить про втрату інтересу до цього житла, та, враховуючи, що з 2016 року він не є настоятелем, підстави для збереження за ним житлової площі відсутні, суд, враховуючи принцип пропорційності та з метою захисту прав релігійної громади, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Успенська в с.Сенькове Ізюмської Єпархії Української православної церкви» задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжним дорученням від 02.03.2020 у розмірі 2102 грн. (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 23, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України , ст.ст. 71,72 ЖК України, ст. ст. 317, 391 ЦК України, суд
Позовну заяву Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Успенська в с.Сенькове Ізюмської Єпархії Української православної церкви» до ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Сеньківської сільської ради Куп`янського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 09.10.1995 ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області, таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 , зі зняттям його з реєстраційного обліку за цією адресою.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 09.10.1995 ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Успенська в с.Сенькове Ізюмської Єпархії Української православної церкви», ідентифікаційний код юридичної особи - 06716171, місцезнаходження: Харківська область, Куп`янський район, АДРЕСА_1, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» визначений цим судовим рішенням процесуальний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Головуючий : І.М.Демченко