Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Архипенко А.В.

за участю: секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Попаснянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту смерті,-

встановив:

В поданій 05 травня 2020 року заяві представник заявника ОСОБА_2 зазначає, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є чоловіком громадянки України ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер в м. Ірміно Луганської області. Причина смерті: ішемічна хвороба серця, дифузний атеросклеротичний кардіосклероз, хронічна серцева недостатність, про що ДУ «Ірмінська центральна міська багатопрофільна лікарня» було видано лікарське свідоцтво про смерть № 59 від 21.12.2019 року.

04 травня 2020 року представник заявника ОСОБА_2 , який є громадянином України та бажав зареєструвати смерть чоловіка заявника ОСОБА_1 згідно українського законодавства, звернувся до Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про державну реєстрацію смерті громадянина України ОСОБА_3 , але у здійсненні такої державної реєстрації йому було відмовлено, тому, що медична установа, яка видала довідку про смерть знаходиться в м.Первомайськ Луганської області, тобто документ виданий на території, де орган державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Посилаючись на вищенаведені обставини, заявниця в поданій заяві просить суд встановити факт смерті свого чоловіка гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ірміно Луганської області, оскільки встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання допомоги на поховання та прийняття спадщини. Справу просила розглянути без її участі та участі її представника ОСОБА_2 .

Представник зацікавленої особи Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) згідно наданої письмової заяви справу просив розглянути без його участі, проти заявлених вимог не заперечував.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Так, згідно ст.12 п.3 та ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Із наданих заявником письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, із наданих заявницею письмових доказів судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та дійсно є дружиною померлого ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними копіями правовстановлюючих документів - копією паспорта громадянина України заявниці ОСОБА_1 (а.с.2), копією паспорта померлого ОСОБА_3 , копією свідоцтва про укладення шлюбу, згідно якої чоловіком заявниці являється померлий ОСОБА_3 (а.с.7).

Також судом із наданих заявником письмових доказів було встановлено, що ОСОБА_3 помер в м. Ірміно Луганської області, про що ДУ «Ірмінська центральна міська багатопрофільна лікарня» було видано лікарське свідоцтво про смерть № 59 від 21.12.2019 року (а.с.8), після чого померлий ОСОБА_3 , був похований на кладовищі.

Крім того, судом встановлено, що 04 травня 2020 року представник заявника звернувся до Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про державну реєстрацію смерті чоловіка заявника громадянина ОСОБА_3 , але у здійсненні такої державної реєстрації йому було відмовлено, тому що медична установа, яка видала довідку про смерть знаходиться в м.Ірміно Луганської області, який згідно Розпорядження КМУ від 07.11.2014р. № 1085-р віднесений до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому медичний документ не може бути принятий для реєстраціїї смерті особи.

Враховуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини по справі, суд зазначає наступні вимоги діючого законодавства України та норми міжнародного законодавства.

Так, відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території і такі справи розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, у звязку з чим копія такого рішення негайно після його проголошення видається особам, які брали участь у справі, або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Крім того, питання реєстрації смерті певної особи регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р., а також деякими міжнародними правовими актами.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово не підконтрольній Україні території, що при таких обставинах унеможливлює державну реєстрацію смерті певної особи в позасудовому порядку.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обовязковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі обєкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками.

При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобовязані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За цих обставин надані заявницею медичні документи, а саме лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_3 за № 59 від 21.12.2019 року, суд вважає як відповідний та належний доказ, який дійсно підтверджує факт смерті ОСОБА_3 , не дивлячись на те, що медична установа, яка видала ці документи, знаходиться на території Луганської області, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України.

А тому, враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд вважає заявлені заявницею вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р., керуючись ст.ст. 12, 81, 258-259,263-265, 315-317,319,352-354ЦПК України, суд

ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Теплогорськ Луганської області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті Україна, Луганська область, м.Первомайськ.

Причина смерті: ішемічна хвороба серця, дифузний атеросклеротичний кардіосклероз, хронічна серцева недостатність.

Рішення в частині реєстрації факту смерті підлягає негайному виконанню.

Копію рішення після його проголошення видати заявнику або невідкладно надіслати на адресу Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) - для повідомлення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: А.В.Архипенко