Справа № 165/1027/19
Провадження № 2/165/32/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25 жовтня 2020 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Василюка А.В.,
за участю секретаря Навроцької М.Р.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, суд,
23 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТзОВ "Нововолинський госпрозрахунковий ринок" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Нововолинського міського суду від 25 вересня 2020 року у задоволенні позову було відмовлено та стягнуто з позивача ОСОБА_1 в дохід держави 840, 80 грн. судового збору.

01 жовтня 2020 року ТзОВ "Нововолинський госпрозрахунковий ринок" звернувся з заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, яким просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Нововолинський госпрозрахунковий ринок" 15 500 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору про надання правничої допомоги від 07 травня 2019 року адвокат АБ «Рівненська правова компанія» Сорока В.Г. надав відповідачу у справі правничу допомогу. Оскільки документально підтверджено понесення відповідачем витрат на правничу допомогу, сторонами складено та підписано договір та акт про надання послуг, а адвокатською компанією видано рахунок та платіжне доручення і враховуючи, що до закінчення судових дебатів ТзОВ "Нововолинський госпрозрахунковий ринок" подав до суду заяву про розподіл понесених судових витрат, просить суд задоволити заяву в повному обсязі.

У судове засідання представник ТзОВ "Нововолинський госпрозрахунковий ринок" Гринчук І.С. не з`явився, у заяві від 23 жовтня 2020 року просив суд ухвалити додаткове рішення у його відсутності, заяву підтримав та просив її задоволити (а.с. 182).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення у справі та задоволення вимог ТзОВ "Нововолинський госпрозрахунковий ринок". Заперечення на відзив вона не отримувала. Документи долучені відповідачем не підтверджують надання адвокатом юридичних послуг та здійснення їх оплати, а в акті виконаних робіт зазначаються документи які датуються пізнішою датою або ж зовсім не виготовлялися. Також, в цьому акті не зазначено у яких саме судових засіданнях брав участь адвокат Сорока В.Г. за договором про надання правничої допомоги. Просила суд стягнути з ТзОВ "Нововолинський госпрозрахунковий ринок" понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з оформленням заяви щодо розміру судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами та представництво її інтересів в суді адвокатом всього в сумі 2975 грн., що вона підтверджує відповідним розрахунком, договором про надання професійної правничої допомоги адвокатом та квитанцією про їх оплату.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дунець О.Ф. зазначила, що підстав для задоволення заяви немає, на підтвердження факту отримання професійної правничої допомоги не було надано неналежних документів. Складання акту про надання послуг не підтверджено умовами договору від 07 травня 2019 року. Більше того, в детальному переліку виконаних робіт зазначається зокрема: здійснення аналізу матеріалів справи, підготовка відповіді на відзив та складання процесуальних документів, що згідно п.2 ст.19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» є самостійним видом адвокатської діяльності і не є предметом договору про надання правничої допомоги. Крім того, в акті не зазначено дати здійснення представництва інтересів відповідача в судових засіданнях адвокатом Сорокою В.Г. та не вказано витрачений адвокатом час на таке представництво та його вартість. Більше того, договір укладено саме на надання юридичних послуг, а повинен бути укладений на надання правових послуг. Просила суд відмовити у задоволенні заяви ТзОВ "Нововолинський госпрозрахунковий ринок" та стягнути з відповідача в користь ОСОБА_1 2975 грн.

Дослідивши заяву та надані до заяви докази, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , її представника, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до змісту ч.3, ч.4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених відповідачем судових витрат у зв`язку з розглядом справи в суді, ТзОВ "Нововолинський госпрозрахунковий ринок" надало договір про надання правничої допомоги від 07 травня 2019 року (а.с.148-154) та розрахунок обсягу та вартості послуг та розміру компенсації витрат по наданню правничої допомоги на загальну суму 15 500 грн. (а.с.156).

Відповідно до ч. 3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно акту про надання послуг від 07 квітня 2020 року (а.с.155), Адвокатським об`єднанням «Рівненська правова компанія» за умовами договору від 07 травня 2020 дроку виконані наступні дії:

- здійснено аналіз матеріалів справи на суму 3125 грн. (2.5 год. х 1250 грн.);

- підготовлено та надано до суду відзив на позовну заяву на суму 6250 грн. (5,0 год. х 1250 грн.);

- здійснено аналіз наданих відповіді на відзив на суму 2500 грн. (2 год. х 1250 грн.);

- підготовлено та подано до суду заперечення на відповідь позивача на суму 3125 грн. (2.5 год. х 1250 грн.);

- підготовлено та подано заяву про розподіл судових витрат на суму 500 грн. (0,4 год. х1250 грн.).

На підтвердження оплати гонорару адвокату, відповідачем надано платіжне доручення №128 від 07 травня 2020 року на аналогічну суму (а.с.157).

Крім того, під час розгляду справи до судових дебатів відповідачем було надано заяву про стягнення судових витрат, які він поніс у зв`язку із розглядом справи (а.с. 126).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Склад та розмір витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд, при ухваленні рішення у справі виходить з того, що відзив (а.с.32-37), заперечення на відповідь позивача на відзив (а.с.35-37) та заява про розподіл судових витрат (а.с.126) підписувалися директором ТзОВ «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» та надсилалися позивачу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, на підтвердження чого долучено відповідні квитанції та описи вкладення (а.с. 38-40, 68-69, 127-128), а тому немає підстав вважати, що ОСОБА_1 не отримувала вище перелічені документи.

Також, суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 та її представника щодо відсутності у описі участі представника відповідача адвоката Сороки В.Г. у судових засіданнях, оскільки на підставі норм чинного ЦК України, сторони у справі вільні у здійснення своїх прав та у виборі адвоката.

При цьому, суд бере до уваги те, що заява про розподіл судових витрат по справі датована 29 вересня 2020 року, а акт про надання послуг складений та підписаний сторонами 07 квітня 2020 року, відтак погоджується з позивачем ОСОБА_1 та її представником з тим, що сторони не обумовили надання таких послуг і їх вартість, тому суд у задоволенні вимог у цій частині відмовляє.

Також, розподіляючи судові витрати, суд враховує предмет та ціну позову та звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про порушення, на її думку, трудових прав та поновлення на роботі, що не є складною справою.

Враховуючи положення ст.81 ЦПК України та те, що відповідачем документально підтверджено отримання правничої допомоги адвокатом, суд, беручи до уваги обсяг робіт і час витрачений на підготовку процесуальних документів, механізм розрахунку гонорару адвоката обумовлений договором, все ж вважає, що заявлена сума витрат на правничу допомогу не є співмірною з складністю справи, а тому враховуючи клопотання позивача про їх зменшення, приходить до висновку, що заяву ТзОВ «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» слід задоволити частково та ухвалити у справі додаткове рішення, яким доповнити резолютивну частину рішення суду від 25 вересня 2020 року абзацом наступного змісту: «Стягнути з позивача ОСОБА_1 в користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» 4000 гривень витрат понесених на правничу допомогу адвоката».

Суд, не вбачає підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про стягнення з ТзОВ «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» 2975 грн. витрат понесених на правничу допомогу у зв`язку з розглядом судом заяви про розподіл судових витрат. До такого висновку суд приходить, з огляду на те, що у задоволенні позову позивачу було відмовлено, а судові витрати, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, суд звертає увагу на те, що в розрахунку витрат на надання професійної правничої допомоги адвокатом від 12 жовтня 2020 року (а.с.185-187) зазначається, що здійснювалося представництво інтересів позивача адвокатом у судовому засіданні 12 жовтня 2020 року, яке не відбулося.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доповнити резолютивну частину рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 25 вересня 2020 року абзацом наступного змісту: «Стягнути з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 в користь відповіача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» (, юридична адреса: вул. Героїв АТО, буд.1а, м. Нововолинськ, Волинська область) 4000 (чотири тисячі) гривень витрат понесених на правничу допомогу адвоката».

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий cуддя підпис А.В. Василюк