Справа № 301/901/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Мелай В., з участю позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Іршавського районного суду від 11.12.2019 року зобов`язано відповідача до сплати аліментів на користь позивачки на утримання дітей у розмірі по 1600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи із 22.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час вказане рішення суду знаходиться на виконанні у Іршавському РВ ДВС.

Проте за час, що пройшов з моменту розірвання шлюбу між сторонами та присудження аліментів на утримання дітей, позивачка понесла суттєві для неї додаткові витрати на дітей, пов`язані з їх хворобами, заняттями обома синами спортом та відвідуванням ними секції карате в спортклубі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в м. Іршава. Такими витратами, зокрема, є: придбання ліків під час хвороби всіх трьох дітей респіраторними захворюваннями; придбання ортопедичного взуття для сина ОСОБА_6 , в якого лікарем-травматологом КНП «Іршавська районна лікарня» 04.02.2020 року ОСОБА_7 було діагностовано плоско-вальгусну деформацію стопи (плоскостопість) і рекомендовано придбання ортопедичного взуття; витрати на заняття синами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 спортивної секції карате в спортивному клубі «Сане» в м. Іршава одяг для занять у секції кімоно, пояс, пінетки, рукавиці, а також обов`язковий елемент для занять з метою недопущення травматизму захист гомілки, колінних та ліктьових суглобів.

Крім того, ще однією із витрат, пов`язаною із заняттям дітьми в секції карате, є витрати позивачки на доставку синів на заняття в м. Іршава та в зворотньому напрямку. Вона змушена доставляти їх на власному автомобілі і постійно витрачати кошти на придбання пального, оскільки заняття проводяться тричі на тиждень, в період з 17.00 по 18.00 годину, тому дітям нема чим доїхати, оскільки громадський транспорт в цей час вже не працює. Відмовитись від занять карате неможливо, оскільки діти дуже люблять цей вид спорту, кожен з них має певні успіхи в ньому вони є призерами обласних змагань, і вона бачить наскільки заняття спортом є корисними для кожного з них. І ще однією особливістю витрат на доставку дітей на заняття спортом є те, що відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, перевозити дітей можна тільки за наявності дитячого крісла, а оскільки позивачка постійно здійснює перевезення дітей, вона змушена обладнати автомобіль саме двома дитячими кріслами.

Загальний розмір понесених ОСОБА_1 вказаних витрат становить 16734,34 грн., який складається з наступного: вартість придбаних ліків - 3988,13 грн.; вартість ортопедичного взуття для сина ОСОБА_6 4341,20 грн.; вартість придбаних для обох синів кімоно, поясів, пінеток та захисного спорядження 6189,01 грн. (4012 грн.+2177,01 грн.); вартість придбаного пального 1700 грн.; вартість двох автокрісел 516 грн.

Відповідач має всі можливості брати участь в оплаті частини додаткових витратах на дітей, оскільки з часу присудження аліментів перебував за кордоном. З огляду на те, що позивачка виховує дворічну дитину і сама не має жодних можливостей заробляти, живе та здійснює витрати на дітей за допомогою своїх батьків, просила суд стягнути з ОСОБА_2 60% суми понесених нею витрат на дітей, що становить 10040,60 грн.

Ухвалою Іршавського районного суду від 05.05.2020 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 05.06.2020 року.

15.06.2020 року відповідачем подано відзив на позов, в якому він не визнає позовні вимоги, вважає їх безпідставними і просить відмовити в їх задоволенні. У відзиві зазначив, що позивачкою не подано належних доказів на підтвердження понесених нею додаткових витрат на утримання дітей. Матеріали справи не містять доказів того, що медикаменти були придбані саме позивачкою для дітей за рекомендацією лікаря. Спортивні товари, заказані позивачкою для дітей по Інтернету через «Нову ОСОБА_9 », позивачкою повернуто і не оплачено. Щодо заявлених позивачкою витрат для придбання пального та двох дитячих крісел, відповідач вважав, що такі не є додатковимми витратами для утримання дітей, а є звичайними витратами, які не підлягають відшкодуванню. Відповідач щомісяця сплачує позивачці аліменти на утримання дітей. На даний час, через запровадження карантину, відповідач втратив роботу, не має доходу, тому його матеріальне становище не дозволяє приймати у часть у додаткових витратах на утримання дітей.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з мотивів наведених у позові та просила їх задовольнити. Вважала, що викладені у відзиві обставини не відповідають дійсності, оскільки всі заказані нею через «Нову Пошту» товари, необхідні дітям для зайняття спортом, нею сплачено. Приєднані до матеріалів справи квитанції свідчать про придбання нею ліків саме для лікування трьох дітей за рекомендацією лікаря. Однак, надати відповідні докази суду не могла. Вважала, що не потребує часу для подачі відповіді на відзив та додаткових доказів, на підтвердження позовних вимог та спростування обставин, викладених у відзиві. Просила розглянути справу за наявними матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав (а.с.31). Подав до суду відзив на позов (а.с.34-45).

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Сторони є батьками трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Іршавського районного суду від 11.12.2019 року ОСОБА_2 зобов`язано до сплати аліментів на утримання трьох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1600 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 22.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.5-6).

Вказане рішення суду набрало законної сили 11.01.2020 року. 14.01.2020 року Іршавським районним судом видано виконавчий лист №301/2486/19 на виконання зазначеного рішення суду. 23.01.2020 року державним виконавцем Іршавського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстицї (м. Івано-Франківськ) Капітан А.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61044592 з примусового виконання виконавчого листа №301/2486/19 від 14.01.2020 року (а.с.7).

Згідно ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог ст. 12, 13, 77, 78, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка посилається на понесені додаткові витрати на дітей на загальну суму 16734,34 грн. Вказана сума складається з витрат на придбання медикаментів, ортопедичного взуття, кімоно, поясів, пінеток та захисного спорядження для занять синами карате, а також придбання пального та автокрісел.

На підтвердження витрат на придбання медикаментів для лікування дітей на загальну суму 3988,13 грн., позивачкою надано довідки сімейного лікаря про перебування трьох малолітніх дітей на « ОСОБА_10 » обліку з діагнозом «Респіраторний алергоз» та перенесення респіраторних захворювань, а також копії 15 чеків про придбання медикаментів (а.с.8-10, 14-16). Однак, вказані квитанції не містять відомостей про покупця. Не надано позивачкою і доказів призначення сімейним лікарем саме вказаних медикаментів для лікування трьох малолітніх дітей сторін.

Позивачка зазначає, що сини ОСОБА_11 та ОСОБА_6 відвідують спортивну секцію карате в спортивному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в м. Іршава. Вказане підтверджується сертифікатами №109 від 25.01.2020 року (а.с.12) та №085 від 23.03.2020 року (а.с.13) про виконання дітьми нормативів та складення іспитів.

Для заняттями дітьми вказаним видом спорту, позивачка придбала перчатки та захист для гомілки і стоп на суму 4012 грн.; пояс, чешки, кімоно, дитячу сумку на загальну суму 2177,01 грн. На підтвердження понесених витрат надала товарну накладну №8 від 16.03.2020 року (а.с.18) та копію товарного чеку від 30.01.2020 року (а.с.19).

Однак, відповідачем подано разом з відзивом на позов документи, які спростовують понесення позивачкою витрат на придбання спортивного одягу для дітей. Так, згідно поданих письмових листів ТзОВ «Вейкап Трйдінг» від 29.05.2020 року №29/05, фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 від 29.05.2020 року №29/05, магазину дитячого взуття «Задавака» від 28.05.2020 року №1 та роздруківок із сайту «Нова Пошта» та інтернет-магазинів, зазначені позивачкою товари були доставлені у відділення пошти, однак, були повернуті продавцям у зв`язку з не внесенням позивачкою оплати (а.с.37-45).

Позивачка заперечувала викладені у відзиві обставин, стверджувала, що всі заказані нею через «Нову Пошту» товари, необхідні дітям для зайняття спортом, нею сплачено. Однак, надати відповідні докази суду не могла.

На думку суду, не надано суду і доказів придбання позивачкою пального саме задля доставки синів на заняття до спортивної секції.

Щодо придбання позивачкою 2 дитячих автокрісел на загальну суму 516 грн., суд вважає, що такі не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки такі ж витрати несе і відповідач для забезпечення дотримання Правил дорожнього руху України, у разі перевення своїх малолітніх дітей у власному транспортному засобі.

Отже, на думку суду, позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження понесення нею додаткових витрат на утримання дітей.

Згідно ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

При призначенні аліментів, суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України, у тому числі, матеріальне становище сторін.

У відзиві відповідач ОСОБА_2 зазначив, що щомісяця сплачує позивачці аліменти на утримання дітей на загальну суму 4800 грн. На даний час, через запровадження карантину, відповідач втратив роботу, не має доходу, тому його матеріальне становище не дозволяє приймати участь у додаткових витратах на утримання дітей.

Позивачка не заперечувала, що відповідач раніше працював за кордоном, однак, у зв`язку із запровадженням карантину, втратив там роботу, повернувся в Україну, де офіційного місця роботи не має. Надати суду докази наявності у відповідача достатнього рівня доходів, які дозволяли б нести заявлені позивачкою додаткові витрати, позивачка не могла.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат на дітей є необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 185 СК України, ст. ст. 12, 76-81, 263-264, 279 ЦПК України,

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 05 червня 2020 року.

Головуюча : М. О. Пітерських