печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Ситику Р.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» (далі - позивач, ТОВ «ФК «Преміум Актив») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання позики, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту № -009846 від 15.08.2018 року у розмірі 14 624,44 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 2 985,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 4 657,38 грн., заборгованості за пенею у розмірі 6 981,46 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн., витрат за юридичні послуги у розмірі 1 500 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.06.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Є ГРОШІ» (далі - ТОВ «ФК Є ГРОШІ») та ОСОБА_1 укладено договір № -009846 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 2% за кожен день користування, що були перераховані на картковий рахунок ОСОБА_1 на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19.02.2018 року, строком до 27.06.2018 року до 23:00 год. При цьому, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування позикою, складає 3 011,10 грн. 01.10.2018 року між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Преміум Актив» від ТОВ «ФК Є ГРОШІ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № -009846 від 15.08.2018 року. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, у звязку із чим, утворилася заборгованість, яка станом на 01.10.2018 року становить 14 624,44 грн. та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 2 985,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 4 657,38 грн., заборгованості за пенею у розмірі 6 981,46 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.03.2019 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Преміум Актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та роз`яснено відповідачу право у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву.

Як визначено у ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення останньому копії позовної заяви та ухвали суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Як визначено у ч. ч. 1, 2, 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Отже, оскільки копія ухвали суду була направлена відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останнього, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання», а відповідач про зміну адреси суд не повідомляв, то суд вважає, що ухвала суду відповідачу вручена.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки, відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 15.06.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Є ГРОШІ» та ОСОБА_1 укладено договір № -009846 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Договір).

Так, під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайті позикодавця www.e-groshi.com відповідач надав всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів договору позики та проставленням відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Порядок надання послуг ТОВ «ФК Є ГРОШІ» закріплено у Правилах надання грошових кошів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які містяться на сайті www.e-groshi.com. Після заповнення необхідних відомостей про себе, відповідач обрав необхідний кредитний продукт, а також суму та строк кредитування. Після схвалення рішення про можливість надання грошових коштів у позику відповідачу, ним було отримано доступ до тексту договору позики, який містить всі істотні умови. Після ознайомлення він натиснув на позначку «підписати». Після чого на телефонний номер відповідача було надіслано смс-код. Після введення зазначеного коду у поле договір вважається підписаним з боку клієнта. Використання смс-коду в якості підпису є підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Як визначено у ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У частині ч. 2 ст. 639 ЦК України визначено що, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Отже, Договір № -009846 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 15.06.2018 року укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Є ГРОШІ» та ОСОБА_1 саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних та надсилаються та призначені для ідентифікації підписувача цих даних) згідно з вимогами законодавства.

У статті 204 ЦПК України закріплено презумпцію правомірності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, згідно укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Є ГРОШІ» (Позикодавець/Товариство) та ОСОБА_1 (Позичальник/Клієнт) Договору № -009846 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 15.06.2018 року, Позикодавець на умовах цього Договору надає Позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, відповідно до заявки на отримання Позики та відповідно до умов цього Договору, а Позичальник зобов`язується отримати(прийняти) та повернути Позику та сплатити суму процентів за користування Позикою в порядку та у строк, визначений цим Договором.

Як визначено у п. 3.1 та п. 3.2 Договору, позика складає 3 000,00 грн.; сума процентів за користування Позикою становить 11,1 грн. за 13днів.

Відповідно до п. 3.2.1 Договору, проценти за користування позикою становлять 2% за кожний день користування позикою, що становить 730% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим Договором становить 2% за кожен день, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно.

У пунктах 5.2, 5.3, 5.4 Договору сторони погодили, що строк, на який надається Позика за цим Договором становить 13 днів. Дата надання Позики 15.06.2018. Дата повернення Позики - не пізніше 23:00 27.06.2018 включно.

Як визначено у п. 7.1 Договору, у разі порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або сплати процентів за користування позикою, Позикодавець має право додатково, окрім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як визначено у ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Як визначено у ст.ст. 449-551 ЦК України ПЕНЯ

Як визначено у ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, факт належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Є ГРОШІ» зобов`язання щодо перерахування грошових коштів в розмірі 3 000,00 грн. за Договором № -009846 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 15.06.2018 року відповідачу підтверджується наданою суду копією платіжного доручення № 2604 від 15.06.2018 року на суму 3 000,00 грн.

01.10.2018 року між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Преміум Актив» від ТОВ «ФК Є ГРОШІ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № -009846 від 15.08.2018 року, тобто ТОВ «ФК «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора за договором, укладеним з ОСОБА_1 .

Проте, відповідач не надав належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження повернення кредиту у визначений договором строк та сплати відсотків за користування кредитом. Також матеріали справи не містять доказів того, що відповідач не користувався кредитними коштами.

Так, станом 01.10.2018 року заборгованість відповідача становить 14 624,44 грн., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 2 985,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 4 657,38 грн., заборгованості за пенею у розмірі 6 981,46 грн.

Згідно ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки відповідачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати заборгованості за Договором № -009846 від 15.08.2018 року, то позовні вимоги ТОВ «ФК «Преміум Актив» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1 762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 578 від 29.11.2018 року, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, витрати, пов`язані з розглядом справи, становлять 1 500,00 грн.

До позовної заяви позивачем додано копію договору про надання юридичних послуг № 15/10-1 від 15.10.2018 року, укладеного між ТОВ «ФК «Преміум Актив» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ), копію акта приймання-передачі наданих послуг № б/н від 20.11.2018 року до Договору про надання юридичних послуг № 15/10-1 від 15.10.2018 року, копію платіжного доручення № 401 від 29.11.2018 року про оплату вартості послуг ФОП ОСОБА_2 та копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань.

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг № б/н від 20.11.2018 року до Договору про надання юридичних послуг № 15/10-1 від 15.10.2018 року виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги щодо юридичної консультації, підготовлення та передачі до суду позовної заяви про стягнення на користь замовника кредитної заборгованості по ОСОБА_1 . Вартість послуг виконавця за цим актом складає 1 500,00 грн. Розрахунок вартості: проведення усної консультації - 1 год. - 200 грн., аналіз документів кредитної справи - 2 год. - 600 грн., підготовка позовної заяви, клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, друкування позовної заяви з додатками для сторін, підготовка пакету документів для подачі до суду - 4 год. - 700 грн.

Вказаний розрахунок відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Наведений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Доказів на підтвердження понесення інших витрат позивачем не надано.

Відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 500,00 грн. у відшкодування витрат за юридичні послуги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 5, 8 «Про електронні документи та електронний документообіг», ст.ст. 3, 11, 12 «Про електронну комерцію», ст.ст. 205, 207, 525, 526, 530, 551, 610, 612, 625, 626, 627, 629, 634, 1049, 1054, 1055 Цивільного кодексу України; ст.ст. 12, 13, 77, 78, 81, 133-142, 263-265, 267, 273, 274-279, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» заборгованість за Договором № -009846 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 15.08.2018 року у розмірі 14 624 (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 44 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 2 985 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 60 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 4 657 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят сім) грн. 38 коп., заборгованості за пенею у розмірі 6 981 (шість тисяч дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. та витрати за юридичні послуги у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив», 49094, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 66, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 14.01.2020 року.

Суддя І.В. Григоренко