РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Павлович Ю.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, в якому належну їй квартиру АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_4 . Після ОСОБА_3 спадкоємиця за заповітом ОСОБА_5 у встановленому законом порядку відмовилась від прийняття спадщини за заповітом. Оскільки спадкоємиця за заповітом відмовилась від прийняття спадщини, то її частка перейшла до спадкоємців за законом. Зазначає, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів він не може отримати свідоцтво про право на спадщину у органах нотаріату.

Просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №427, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 .

Із дослідженої судом копії свідоцтва про право власності на житло від 17.06.1997 року встановлено, що ОСОБА_3 належить квартира, що розташована по АДРЕСА_2 .

Копією заповіту від 03.09.1997 року посвідченого державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори стверджується, що ОСОБА_3 заповіла належну їй квартиру по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки саме в цей день померла ОСОБА_3 та була прийнята позивачем до 01.01.2004 р., а тому дані відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом УРСР 1963 р., який діяв на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 554 ЦК УРСР в разі не прийняття спадщини спадкоємцем за законом або заповітом або позбавлення спадкоємця права на спадкування (ст.. 528 і 534 цього Кодексу), його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Згідно з ст. 529 ЦК УРСР, котра діяла на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , в тому числі і квартиру АДРЕСА_1 .

Одним із способів захисту цивільних прав ст. 6 ЦК УРСР визначає визнання права.

Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом вищевказаного будинковолодіння (в порядку ст. 554 ЦК УРСР 1963 року), а інший спадкоємець позов визнала, однак із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на дане майно не може оформити спадкові права, тому право власності позивача підлягає захисту шляхом його визнання за ним.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265 ЦПК України, ст. 6, 529, 548, 549 ЦК УРСР, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003р.), суд,

ухвалив:

позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_3 , який проживає по АДРЕСА_3 право приватної власності на квартиру, що розташована по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 23.10.2020 року.

Головуючий: /підпис/