Справа № 212/173/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Чорного І.Я., за участі секретаря судового засідання Поперечної А.С., без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому належить на праві власності 3/8 частки трьох кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В листопаді 2019 року позивач дізнався, що на його частку квартири, Покровським відділом державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області накладено арешт, у зв`язку з тим, що на виконанні Покровського ВДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 1-88 від 22.06.2010 року виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з нього на користь ЗАТ "ХК Банк" боргу в сумі 15115,00 грн..

Відповідно до листа Покровського ВДВС № 628 від 12.11.2019 року, на виконанні у відділі згідно даних книг реєстрації вхідної кореспонденції та даних систем ЄДРВП, АСВП перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 1-88 від 22.06.2010 року виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь "ХК Банк" боргу в сумі 15115,00 грн.. Станом на 12.11.2019 року вказаний виконавчий документ на виконанні у відділі не перебуває, відомості щодо скасування або фактичного виконання на адресу відділу не надходили.

У зв`язку з чим позивач просить суд зняти арешт з нерухомого майна, оскільки накладення арешту порушує його права як власника на користування та розпорядження своїм майном.

Ухвалою суду від 15.01.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року витребувано з Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області інформацію.

Ухвалою від 18.03.2020 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 04.05.2020 року постановлено проведення заочного розгляду справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання в якому просить суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності № 17644588 від 11.02.2014 року, ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 3/8 частки квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.06.2010 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого за ч. 2, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ЗАТ "Хоум Кредит Банк" суму відшкодування, спричинену злочином у розмірі 15115,00 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на 3/8 частини трьох кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 Покровським (Жовтневим) відділом державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 20354894, виданого 19.07.2010 року.

Відповідно до листа Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 628 від 12.11.2019 року, яким встановлено, що на виконанні у відділі згідно даних книг реєстрації вхідної кореспонденції та даних систем ЄДРВП, АСВП перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 1-88 від 22.06.2010 року виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ "ХК Банк" боргу в сумі 15115,00 грн.. Станом на 12.11.2019 року вказаний виконавчий документ на виконанні у відділі не перебуває, відомості щодо скасування або фактичного виконання на адресу відділу не надходили.

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1,2 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (яка діяла на час виникнення спору), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Між тим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки в провадженні Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відсутнє будь-яке виконавче провадження відносно позивача, подальше накладення арешту на нерухоме майно, а саме 3/8 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на думку суду порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд у зв`язку з чим, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись ст.ст. 317,319,321 ЦК України, ст.ст.3, 11,60, 158,169, 212, 214-215,224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме: 3/8 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який було накладено на підставі постанови ВП № 20354894 від 19 липня 2010 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, зазначений в цьому рішенні продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя: І. Я. Чорний