Справа № 175/497/20
Провадження № 2/175/140/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

21 жовтня 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Кравченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив суд постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його адвокат за договором про надання правової допомоги ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим відправленням, що повернулося до суду за закінченням терміну зберігання з відміткою, що адресат за вказаною адресою вибув (а.с.47), відзив на позовну заяву відповідач не подав, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Вислухавши позивача та його адвоката, свідка ОСОБА_4 , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Встановлено, що на підставі Свідоцтва на право власності на житло виданого Ювілейною селищною радою серії ААБ№1423 від 24 листопада 2008 року, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_5 помер, після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому частину вищевказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 матір позивача ОСОБА_6 померла, після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй частину вищевказаної квартири.

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 листопада 2019 року виданого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1-3514, ОСОБА_1 належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.12), та свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 листопада 2019 року виданого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1-536, ОСОБА_1 належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно довідки Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №1058 від 30 січня 2020 року (а.с.16), в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі більше 5 (п`яти) років, що підтверджується Актом про не проживання від 25 січня 2020 року (а.с.17). ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживає, особистих речей в квартирі не має, відповідач не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах квартири, грошові кошти на утримання квартири не надає. Реєстрація відповідача ОСОБА_2 у квартирі порушує права власника квартири ОСОБА_1 на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у його власності.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі без поважної причини більше 5 (п`ять) років, у позивача виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 повинно бути стягнено сплачений позивачкою судовий збір в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. 15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.