Справа № 603/574/17
Провадження №2/603/2/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2020 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді : Іванчука В.М.

при секретарі : Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , процесуального правонаступника ОСОБА_2 до Коропецької селищної ради Монастириського району про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 у 2017 році звернулась до суду з позовом до Коропецької селищної ради Монастириського району, Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області про визнання права власності на земельну частку (пай), в якому просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право на земельну частку (пай) колишньої селянської спілки «Світанок», на території Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області, як колишнього члена колгоспу «Світанок».

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з 1949 по 1984 роки (до призначення пенсії), вона працювала, а також була членом колишнього колгоспу «Світанок», смт.Коропець, Монастириського району Тернопільської області, яке в подальшому було реорганізовано в селянську спілку «Світанок». Коли ОСОБА_2 перебувала на пенсії, відбулось розпаювання земель селянської спілки «Світанок».

Відповідно до листа Коропецької селищної ради №175/02-12 від 17.09.2017 року, ОСОБА_2 не була внесена у список паювання землі, так як не була зареєстрована в смт.Коропець на час паювання земель с/с «Світанок», та вибула в Кіровоградську область у 1993 році.

Позивач ОСОБА_2 будучи на пенсії, переїхала жити до дітей в с.Андріївка Олександрівського району, Кіровоградської області 27.01.1998 року , а з 25.10.2012 року переїхала жити до дітей у с.Матяшівка Літинського району Вінницької області.

При цьому ОСОБА_2 , як пенсіонер, яка працювала в колгоспі «Світанок», смт.Коропець, Монастириського району, була членом вказаного колгоспу не була виключена з його списків, тому має право на земельну частку (пай), однак безпідставно не була включена у списки паювання земель с/с «Світанок», у зв`язку з чим просила визнати за нею право на земельну частку (пай) колишньої селянської спілки «Світанок».

В ході розгляду справи стало відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданного виконавчим комітетом Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області від 02.01.2018 року, у звязку з чим до участі у справі було залучено її правонаступника - дочку ОСОБА_1 .

31.01.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Андрусенка І.Я. до суду надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, у якому представник позивача зазначає, що згідно відповіді ГУ Держгеокадастру відділу у Монастириському районі від 28.12.2019 року, середній розмір частки (паю) по Коропецькій селищній раді Монастириського району становить 1,30 умовних кадастрових гектарів.

У зв`язку з наведеним, просить визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем та процесуальним правонаступником після смерті ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) в господарстві спілці селян «Світанок» на території смт.Коропець, Монастириського району Тернопільської області, в розмірі середньої частки (паю) 1,30 умовних кадастрових гектарів.

13.11.2017 року від відповідача Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області до суду надійшло заперечення на цивільний позов, в якому представник відповідача посилається на те, що державний акт на право колективної власності на землю с/с «Світанок» був виданий 16.10.1995 року. Як вбачається із списку громадян - членів СКП, що додавався до державного акта на право колективної власності на землю, позивач ОСОБА_2 не була включена до списку осіб. Вважає безпідставними посилання ОСОБА_2 на те, що вона була членом с/с «Світанок» на час видачі державного акта на право колективної власності на землю, оскільки жодних доказів підтвердження членства у вищевказаній селянській спілці (заяв про прийняття в члени спілки, рішення загальних зборів підприємства про прийняття в члени) позивачем не надано. Також вважає безпідставними посилання позивача на пункти 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» щодо застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», щодо застосування ст.25 ЗК України, оскільки дана норма врегульовує питання приватизації земель підприємств державної та комунальної форми власності, а позивач стверджує, що була членом колективного сільськогосподарського підприємства, відповідно порядок розпаювання земель КСП передбачений Указом Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Також вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки позивач довідалась про порушення своїх прав на землю з часу виникнення права на розпаювання земель с/с «Світанок», тобто з моменту отримання підприємством державного акта на право колективної власності на землю - 16.10.1995 року.

31.01.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Андрусенка І.Я. надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача посилається на те, що ОСОБА_2 , 1929 року народження з 23.07.1984 року було призначено пенсію.

До часу призначення пенсії, ОСОБА_2 була членом колгоспу «Світанок» смт.Коропець, Монастириського району Тернопільської області, яке в подальшому було реорганізовано у селянську спілку «Світанок» та ПАП «Дністрянське». При цьому, ОСОБА_2 при розпаюванні була помилково пропущена в списках, що підтверджується довідкою з ПАП «Дністрянське» від 01.12.2019 року.

Під час розпаювання землі на території смт.Коропець, ОСОБА_2 помилково не була включена у списки осіб які мають право на земельну частку (пай) у зв`язку із тим що у 1993 році вибула в Кіровоградську область.

Ухвалою Монастириського районного суду від 26.12.2019 року, за клопотанням представника позивача, було залишено без розгляду позовні вимоги до співвідповідача Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача - адвоката Андрусенка І.Я. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача ОСОБА_1 .

Представник відповідача Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від представника Коропецької селищної ради Монастириського району надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника селищної ради. Згідно вказаної заяви, представник відповідача зазначає, що ОСОБА_2 не була включена у список пайовиків, так як на час поювання землі не проживала на території селищної ради та не була членом с/с «Світанок». Вільних земель на території селищної ради немає.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Так, судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці колгоспника № 448, ОСОБА_2 у 1949 була прийнята в колгосп «Світанок», що розташований на території смт.Коропець Монастириського району Тернопільської області, в якому працювала до 1984 року, згідно останнього запису вищевказаної трудової книжки.

Згідно з довідкою Головного управління ПФУ в Тернопільській області №73/03-01 від 03.01.2020 року «Щодо надання інформації», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительці смт.Коропець Монастириського району Тернопільської області було призначено пенсію з 23.07.1984 року.

Відповідно до довідки №175/02-12 від 17.09.2017 року, виданої Коропецькою селищною радою Монастириського району, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не була включена в списки паювання землі, так як не була зареєстрована в смт.Коропець на час паювання земель с/с «Світанок», та вибула в Кіровоградську область у 1993 році.

Судом також встановлено, що Державний акт на право колективної власності на землю с/с «Світанок» був виданий 16.10.1995 року. Згідно списку громадян - членів СКП, що додавався до державного акта на право колективної власності на землю, позивач ОСОБА_2 не була включена до списку осіб, що додавався до державного акта на право колективної власності на землю.

Також судом встановлено, що з членів с/с «Світанок» ОСОБА_2 не вибувала та не виключалась, була членом КСП на час передання державного акта про право колективної власності на землю. Даний факт не заперечується і відповідачем.

Позивач вважала, що при складенні списків на розпаювання земель спілки селян «Світанок» її не включили до списку на розпаювання помилково, а тому вона має право на земельну частку (пай).

Так, згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 за №720/95 паювання земель передбачає визначення розміру земельної ділянки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Пунктом 2 вищевказаного Указу встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Тому для визнання за особою права на земельну частку (пай), необхідно, щоб:

- особа була членом колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства або пенсіонером, який раніше працював у ньому і залишається членом зазначеного підприємства, кооперативу, товариства;

- особа перебувала у списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомоюстатті 6 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Вартість земельної частки (паю) для кожного підприємства, кооперативу, товариства визначається виходячи з грошової оцінки переданих у колективну власність сільськогосподарських угідь, що обчислюється за методикою грошової оцінки земель, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного вище списку особи, який був членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити його права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність, необхідної для цього землі ,остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95(720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

За правилами пункту а) ч.3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону «Про колективне сільськогосподарське підприємство» держава гарантує додержання прав і законних інтересів підприємства та його членів.

Як вбачається з довідки директора ПАП «Дністрянське» вих.3 від 10.01.2019 року, на час виходу на пенсію у 1984 році ОСОБА_2 була членом колгоспу « Дворського », який в подальшому було реорганізовано у селянську спілку «Світанок».

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 при розпаюванні була помилково пропущена в списках, що додаються до державного акта на право колективної власності на землю, що підтверджується довідкою директора ПАП «Дністрянське» вих. №134 від 01.12.2019 року.

Згідно з відповіддю відділу у Монастириському районі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області №439/111-19 від 28.12.2019 року, земельні ділянки державної форми власності сільськогосподарського призначення на території Коропецької селищної ради передані Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області в комунальну власність Коропецької ОТГ Монастириського району Тернопільської області. Середній розмір частки (паю) по Коропецькій селищній раді Монастириського району Тернопільської області становить 1,30 умовних кадастрових гектарів.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 з членів с/с «Світанок» не вибувала та не виключалась, була членом КСП на час передання державного акта про право колективної власності на землю, що підтверджує її право на земельну частку-пай.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданного 30.05.2018 року Виконавчим комітетом Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області.

Згідно з довідкою державного нотаріуса Літинської державної нотаріальної контори Малахової Д.С. №83/02-14 від 21.01.2019 року, спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 . Наведене підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №52362479, виданого Літинською державною нотаріальною конторою від 21.06.2018 року.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (намісцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Позивач ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги, після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з копії рішення Літинського районного суду Вінницької області від 03.12.2018 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідною дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Матеріалами справи підтверджується факт, що позивач прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , оскільки подала заяву про прийняття спадщини до Літинської державної нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №52362479 від 21.06.2018 року. Згідно відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, відомості про померлого: власне ім`я « ОСОБА_2 » змінено на « ОСОБА_2 ».

Відтак до позивача в порядку спадкування за законом перейшли всі права та обов`язки спадкодавця ОСОБА_2 , у тому числі право на земельну частку (пай) в с/с «Світанок» смт.Коропець, Монастириського району Тернопільської області.

Посилання представника Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області на пропуск позивачем строку позовної давності суд вважає безпідставними, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач дізналась про те, що не була включена у списки, що додаються до державного акта на право колективної власності на землю, із листа Коропецької селищної ради №175/02-12 від 17.09.2017 року. Крім того, з 27.01.1998 року позивач переїхала в с.Андріївка, Олександрівського району Кіровоградської області, а з 25.10.2012 року у с.Матяшівка, Літинського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданного виконавчим комітетом Уладівської сільської ради Літинського району Віннциької області, з якого вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Матяшівка, Літинського району Вінницької області.

Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» смт. Коропець, Монастириського району Тернопільської області на час передання державного акта про право колективної власності на землю, проте помилково не була включена в списки власників сертифікатів, що мають право на земельну частку (пай) в межах Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, тому позов слід задовольнити, та за ОСОБА_1 , як за правонаступником та спадкоємицею майна після смерті ОСОБА_2 слід визнати право на земельну частку (пай) в господарстві спілці селян «Світанок» на території смт.Коропець, Монастириського району Тернопільської області в розмірі середньої частки (паю) 1,30 умовних кадастрових гектарів.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 12, 76-81, 89, 200, 263-265 ЦПК України, Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , процесуального правонаступника ОСОБА_2 до Коропецької селищної ради Монастириського району про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем та процесуальним правонаступником після смерті ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) в господарстві спілці селян «Світанок» на території смт.Коропець, Монастириського району Тернопільської області в розмірі середньої частки (паю) 1,30 умовних кадастрових гектарів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 .

Відповідач: Коропецька селищна рада Монастириського району Тернопільської області, .

Повний текст рішення складено 15 травня 2020 року.

Суддя В. М. Іванчук