Провадження №22-ц/812/761/20
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2020 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Біляєвою В.М.,

за участі представника відповідача - Галач Т.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №478/591/19 за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма імені Шевченко» на рішення, яке постановив Казанківський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Сябренко Ірини Петрівни у приміщенні цього суду 17 лютого 2020 року, повний текст якого виготовлений 19 лютого 2020 року, за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма імені Шевченко» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2019 р. Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма імені Шевченко» (далі - ПСП «Агрофірма ім. Шевченко») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про про визнання договору оренди землі недійсним.

Позов мотивовано тим, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого 01 червня 2004 р., відповідач є власником земельної ділянки площею 4,23 га в межах території Червонознам`янської сільської ради Казанківського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер якої :01:000:0027.

24 грудня 2010 р. між ПСП «Агрофірма імені Шевченко» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, зареєстрований у Казанківському секторі реєстрації Миколаївської філії центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24 грудня 2010 р. за №09. 14 серпня 2018 р. в ході розгляду Казанківським районним судом Миколаївської області цивільної справи №478/317/18 за позовом ОСОБА_1 до ПСП «Агрофірма ім. Шевченко» про розірвання вищевказаного договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі у судовому засіданні під час дачі пояснення по суті справи ОСОБА_1 було зазначено, що вищевказаний договір оренди землі, який ним було додано до його вищевказаного позову він не укладав на таких умовах та його не підписував.

Посилаючись на такі пояснення ОСОБА_1 , позивач просить суд визнати договір земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0027, площею 4.23 га, що розташована на території Шевченківської (Червонознам`янської) сільської ради Казанківського району Миколаївської області, який 24 грудня 2010 року зареєстровано Казанківським сектором реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК, про що в Державному реєстрі земель, вчинено запис за №09, недійсним.

В судовому засіданні представники позивача Гончаренко В.О. та Новгородський В.В. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що у 2010 р. між ним та ПСП «Агрофірма імені Шевченко» було укладено договір оренди землі, який було підписано ним особисто, крім того ним було підписано акт прийому-передачі об`єкта оренди та акт про передачу і прийому межових знаків під охорону та зберігання. Зазначив, що договір, який доданий позивачем до позовної заяви та договір який наданий відділом Держгеокадастру у Казанківському районі на запит суду, ним не підписувався, а підпис, який міститься в цих документах не його, але акт прийому-передачі об`єкта оренди та акт про передачу і прийом межових знаків під охорону та зберігання містять його підписи. Вважає, що позовна заява про визнання недійсним договору оренди землі була заявлена позивачем ПСП «Агрофірма імені Шевченко» після того, як він звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення орендної плати у зв`язку з систематичною її невиплатою орендарем, з метою уникнути обов`язку по сплаті заборгованості з орендної плати. З поданої позовної заяви не зрозуміло, в чому полягає порушення законних прав та інтересів позивача ПСП «Агрофірма імені Шевченко» у зв`язку з укладанням Договору оренди землі, не підписаного ним як орендодавцем. Наголосив, що складанням договору оренди землі, його підписанням та реєстрацією займався позивач (орендар), саме позивач запропонував йому (орендодавцю) істотні умови договору оренди землі, які були узгоджені сторонами, тому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог.

Представник відповідача ОСОБА_5 доводи ОСОБА_1 підтримала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2020 р. відмовлено в задоволенні позову ПСП «Агрофірма імені Шевченко» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним.

Рішення суду мотивовано тим, що дії позивача, який уклав 24 грудня 2010 року з відповідачем ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки, площею, 4,23 га, якою користується протягом дев`яти років, отримує дохід від її обробітку, а згодом пред`являє позов про визнання договору оренди землі від 24 грудня 2010 року недійсним, суперечить його попередній поведінці і є недобросовісним.

Право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, визначене частиною першою статті 15 ЦК України.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

Для визнання недійсним договору оренди землі необхідним є встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду, у зв`язку з укладенням оспорюваного договору.

Враховуючи те, що спірний договір оренди землі був укладений та підписаний орендарем ПСП «Агрофірма імені Шевченко», згідно акту прийому-передачі орендарю був переданий об`єкт оренди орендодавцем - ОСОБА_1 , орендар протягом дев`яти років використовує земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та отримує від її використання дохід, що вказує на відсутність порушень прав свобод чи інтересів позивача, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ПСП «Агрофірма імені Шевченко» вказує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи й просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки через недоведеність позивачем факту порушення його прав є хибним, оскільки звернення ОСОБА_1 як власника землі до суду з вимогою про стягнення заборгованості по орендній платі за недійсним договором оренди землі і є порушенням прав та інтересів позивача, яке підлягає судовому захисту шляхом визнання договору недійсним з підстав, передбачених статтями 203, 215 ЦК України.

18 травня 2020 року до Миколаївського апеляційного суду надійшло клопотання від ПСП «Агрофірма імені Шевченко», підписане директором В. Новгородським, про відмову від апеляційної скарги на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2020 року у даній справі. У клопотанні представник позивача просить провести розгляд клопотання про відмову від скарги без участі представника підприємства та закрити апеляційне провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 362 ЦПК України. Також у клопотанні зазначено, що заявнику зрозуміли наслідки закриття апеляційного провадження щодо неможливості повторного звернення з апеляційною скаргою особи, яка відмовилась від неї.

Заслухавши доповідь судді, думку представника відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання позивача про закриття провадження у справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Згідно частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Тобто підставою для розгляду справи апеляційним судом є подана відповідно до вимог закону апеляційна скарга, а відмова від неї - безумовною підставою для закриття апеляційного провадження.

За такого колегія суддів вважає, що є передбачені пунктом 1 частини 1 статті 362 ЦПК України підстави для задоволення клопотання представника позивача та закриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Оскільки клопотання про повернення судового збору на час постановлення даної ухвали відсутнє, це питання колегією суддів не вирішується.

Керуючись статтями 362, 367, 368, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Закрити апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма імені Шевченко» на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2020 року за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма імені Шевченко» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки касаційного оскарження, визначені статтею 390 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк Ж.М. Яворська

_____________________________________________

Повний текст ухвали складений 29 травня 2020 року