Єдиний унікальний номер 341/149/20
Номер провадження 2/341/477/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді -Юсип І.М.

секретаря -Король І.Л.

з участю відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою "Дрогобицька виправна колонія ( № 40 ) цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_2 30.01.2020 р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , і просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь матеріальної шкоди в розмірі 97 183,59 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Позивач посилається на ті обставини, що вироком Галицького районного суду від 19.02.2019 р., ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Вона є потерпілою у вищезазначеному кримінальному провадженні. Внаслідок вчиненого, їй завдано матеріальної шкоди на суму 97183,0 грн., а також зазнала моральних страждань, розмір яких оцінює в сумі 10000,0 грн.

Зазначає, що 14.07.2017 р., відповідач вчинив крадіжку золотих виробів з її житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Вказаними діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, оскільки вона пережила сильне нервове потрясіння, внаслідок чого в неї пригнічений настрій, порушення апетиту та сну, що негативно впливає на стан здоров`я та змінило звичний спосіб життя. Оскільки жодних дій зі сторони відповідача щодо відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди в добровільному порядку здійснено не було, вона змушена звернутися в суд з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 97 183,0 грн. матеріальної шкоди та 10000,0 грн. моральної шкоди.

В підготовче засідання позивач не з`явилась, однак на адресу суду скерувала письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

В підготовчому засіданні ОСОБА_1 позов позивача визнав повністю та ствердив, що дійно 14.07.2017 р., ним вчинено крадіжку золотих виробів з житлового будинку позивача, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Готовий відшкодовувати завдані матеріальні збитки та моральну шкоду.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 статті 13 ЦПК України стверджується, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч.,ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що згідно вироку Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19.02.2019 р., який набув законної сили 22.03.2019 р., ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, оскільки вчинив крадіжку золотих виробів з житлового будинку ОСОБА_2 на загальну суму 97183,59 грн., що знаходиться по АДРЕСА_1 та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки (а.с.8-10). При розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_1 цивільний позов потерпілою не було заявлено.

За ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка зокрема полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, із знищенням чи пошкодженням її майна, у душевних стражданнях, які особа перенесла у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім`ї. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно вимог частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вищенаведені обставини дають підстави прийти до висновку, що вимоги позивача до відповідача підлягають захисту шляхом відшкодування моральної шкоди. Така шкода мала місце через моральні страждання (переживання, порушення душевної рівноваги, втратою сну, спокою), порушення нормальних життєвих зв`язків. Розмір моральної шкоди, зазначений в позові, суд вважає співмірним заподіяним моральним стражданням, таким, що дійсно відповідає стражданням за обставинами справи і, саме цю суму визнав відповідач.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року (із змінами і доповненнями) роз`яснено якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

На підставі вищенаведеного, 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 200, 258, 263, 265, 272, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_3 матеріальної шкоди в розмірі 97 183,59 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,0 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 971,84 грн. судового збору, які перерахувати на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, , код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк, визначений ст. 354 ЦПК України для апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлено 03 червня 2020 року.

Суддя:І. М. Юсип