Ухвала

23 жовтня 2020 року

місто Київ

справа № 494/1611/18

провадження № 61-10395ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Олійник А. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - Березівський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_3 про витребування письмових доказів у касаційному провадженні за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2019 року у складі судді Дєткова О. Я. та постанову Одеського апеляційного суду від 10 червня 2020 року у складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Драгомерецького М. М., Дрішлюка А. І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадкове майно, третя особа - Березівський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила встановити факт батьківства ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_6 , визнати за нею право власності на спадкове майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_5 , а саме на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 10 червня 2020 року, позов задоволено частково.

Суд встановив факт того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 .

В іншій частині вимог позову відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_4 просила скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Касаційна скарга обґрунтовувалася тим, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з часу народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 не вчиняв дії, які б свідчили про визнання ним свого батьківства, зокрема, відповідні заяви до органів державної реєстрації народження чи суду ним не подавалися.

На переконання заявника, суди першої та апеляційної інстанцій не встановили усіх фактичних обставин справи шляхом призначення судово-генетичної експертизи, без висновків якої неможливо встановити факт походження дитини.

Ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.

28 вересня 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому ОСОБА_1 просила касаційну скаргу залишити без задоволення.

Також 28 вересня 2020 року та 29 вересня 2020 року до суду касаційної інстанції надійшли відзиви на касаційну скаргу, у яких ОСОБА_3 визнає касаційну скаргу ОСОБА_4 та не заперечує проти її задоволення.

У відзивах ОСОБА_3 просить витребувати від Суворовської районної державної нотаріальної контори м. Одеси матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 .

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє у порядку та межах, визначених процесуальним законом, його повноваження врегульовано правилами Глави 2 Розділу V «Касаційне провадження» ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції, переглядаючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, здійснює перевірку дотримання судами норм процесуального і матеріального права.

Отже, Верховний Суд не здійснює переоцінку доказів, на підставі яких ухвалені судові рішення та не здобуває нових на підтвердження чи спростування обставин справи.

Вирішення питання про витребування письмових доказів до матеріалів справи у межах касаційного провадження правилами зазначеної глави ЦПК України не передбачено та до компетенції Верховного Суду не відноситься. Суд касаційної інстанції не може досліджувати нові докази, які стосуються суті спору.

Керуючись статтею 84, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів у касаційному провадженні за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 червня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадкове майно, третя особа - Березівський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: С О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник