Справа № 359/3286/20
Провадження № 6/359/117/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Вітківському Є.О.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі матеріали подання старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Супрун Людмили Юріївни про тимчасове обмеження у праві за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2020 року державний виконавець Супрун Л.Ю. звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з поданням, яким просить винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на ТОВ «Тангаж» згідно вище вказаними виконавчими документами.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні в Бориспільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції знаходяться виконавче провадження № 54709113 відкрите на підставі наказу №911/892/17 від 22 липня 2017 року виданого Господарським судом Київської області про стягнення боргу з ТОВ «Тангаж» на користь ТОВ «Джерман Центр» в розмірі 6486,83 грн.

Для виконання рішення суду державним виконавцем були вчинені наступні дії:

26 жовтня 2017 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54709113, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

26 жовтня 2017 року державним виконавцем відділу направлено запит до Територіального сервісного центру №3243 МВС України у Київській обл., з метою отримання інформації про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

26 жовтня 2017 року державним виконавцем відділу направлено запити до ПФУ та ДФС з метою отримання інформації про джерела отримання доходів боржника, номери рахунків відкритих боржником, згідно яких за боржником зареєстровано банківський рахунок.

26 лютого 2018 року державним виконавцем відділу винесено постанову про накладення арешту на кошти що знаходяться на рахунку боржника у ПАТ «БМ Банк», копії якої направлено до установи банку на виконання, та сторонам виконавчого провадження до відому.

29 березня 2018 року до відділу надійшла відповідь від ПАТ «БМ Банк» згідно якої на рахунку ТОВ «Тангаж» знаходиться 171,94 грн.

08 серпня 2018 року державним виконавцем відділу здійснено вихід за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі. Встановлено, що ТОВ «Тангаж» за даною адресою не знаходиться.

16 жовтня 2019 року державним виконавцем відділу зроблено інформаційний витяг із сайту ProZorro, з метою встановити керівника ТОВ «Тангаж»

30 жовтня 2019 року державним виконавцем відділу направлено боржнику вимогу надати інформацію про сплату боргу на користь ТОВ «Джерман Центр».

30 жовтня 2019 року державним виконавцем відділу направлено вимогу керівнику ТОВ «Тангаж» Лобко Євгенію Анатолійовичу надати інформацію про фактичне місце знаходження боржника ТОВ «Тангаж» і сплату боргу на користь ТОВ «Джерман Центр».

07 квітня 2020 року державним виконавцем відділу зроблено Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, згідно якої відомості про боржника відсутні.

07 квітня 2020 року державним виконавцем відділу направлено запити до ДФС з метою отримання інформації про джерела отримання доходів боржника, номери рахунків відкритих боржником.

Рішення суду на сьогоднішній день не виконано, а тому державний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

В судове засідання представник Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЦМРУ МЮ (м. Київ) Супрун Л.Ю. не з`явилась. Про дату, час і місце розгляду подання повідомлена у встановленому законом порядку. До суду подала заяву про розгляд подання у її відсутність.

Сторони виконавчого провадження та інші заінтересовані особи, на підставі ч. 4 ст. 441 ЦПК України, не повідомлялись про розгляд даного подання державного виконавця і не викликались в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, в тому числі матеріалів виконавчого провадження, прийшов висновку, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Бориспільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) перебуває виконавче провадження № 54709113, відкрите на підставі наказу №911/892/17 від 22 липня 2017 року виданого Господарським судом Київської області про стягнення боргу з товариства з обмеженою відповідальністю «Тангаж» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерман Центр» в розмірі 6486,83 грн. Вказане підтверджується копією матеріалів виконавчого провадження (а.с. 4-19).

Відповідно вимог ч. 1, 3, 4ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи управі виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Згідно п. 19 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межи України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Пунктом 2ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобов`язань.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно вимог ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України, відповідно вимог ст. 441 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Разом з тим слід зазначити, що відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

Вивчивши подання державного виконавця та враховуючи положення вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

У справі «Гочев проти Болгарії», рішення від 26 листопада 2009(заява № 34383/03), ЄСПЛ підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування наступним чином.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, у параграфі 49 суд зазначив, що таке обмеження є виправданим лише настільки, наскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії», (Napijalo v Croatia), скарга № 66485/01,§§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії» (Luordo v. Itali), скарга № 32190/96, §96, ECHR 2003- IX), рішення Європейського Суду за справаою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlsk v. Hungary), скарга № 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії» § 121).

Охоплення судової перевірки має дозволи суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 року за справою « ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і Де Майере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Beigsum), Series A. N 43, § 60).

Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-які обставин.

Відповідно правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Сама по собі наявність невиконаних грошових зобов`язань та періодичні поїздки боржника за кордон, не можуть бути підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі своєї країни.

Слід також зазначити, що з матеріалів подання та матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Тангаж».

Разом з тим, в матеріалах виконавчого провадження міститься роздруківка з сайту ProZorro, де зазначено, що керівником даного товариства є ОСОБА_1 , який не є стороною виконавчого провадження (а.с. 12 на звороті).

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належних та достатніх доказів, що боржником чи керівником юридичної особи - боржника є саме ОСОБА_1 , державним виконавцем суду не надано. Крім того, доказів його ухилення від виконання рішення суду також не надано, а саме : відсутні відомості про заборгованість останнього, докази направлення боржнику викликів та отримання їх останнім до подання не долучено.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи конституційні права ОСОБА_1 щодо його права у виїзді з України та в`їзду в Україну, які у разі задоволення подання можуть бути істотно порушені, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 33 Конституції України, ст.ст. 441 ЦПК України, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, ст. 6 Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Супрун Людмили Юріївни про тимчасове обмеження у праві за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Яковлєва Л.В.