справа №176/211/20
провадження №2/176/238/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

секретаря с/з Коршенко М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Жовті Води цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, і в послідуючому уточнивши його, просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 15.12.2006 року на загальну суму 5078,45 грн. та судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_2 звернулась до ПриватБанку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 15.12.2006 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 11700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла. Оскільки спадкоємцем, померлої є ОСОБА_1 а станом на дату смерті прострочена заборгованість за кредитним договором ОСОБА_2 становила 5078,45 грн. позивач змушений звернутись із даним позовом до спадкоємця померлого боржника.

Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення вказаних в ній недоліків.

Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року відкрито провадження по вищезазначеній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також, даною ухвалою задоволено клопотання позивача та від Державного нотаріуса копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 . Від відділу державної реєстрації виконкому Жовтоводської міської ради, витребувано довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою АДРЕСА_1 , станом на дату смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою від 07.04.2020 року позовну заяву вдруге було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених в ній недоліків.

Ухвалою від 17 квітня 2020 року замінено первісного відповідача ОСОБА_3 належним відповідачем ОСОБА_1 .

Від відповідача, ОСОБА_1 у запропонований їй ухвалою суду від 17 квітня 2020 року строк відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи Жовтоводським міським судом відповідачка повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матералах справи, згідно якого пакет документів відповідачці вручено 30 квітня 2020 року.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, судом прийнято рішення про розгляд справи на підставі наявних у ній письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , з метою отримання банківських послуг, підписала заяву №б/н від 15.12.2006 року, у якій виявила бажання оформити на своє ім`я кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом у сумі 5000 грн.

На підтвердження факту отримання ОСОБА_2 кредитних коштів, позивач не надав жодного доказу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть./а.с.53/

Із матеріалів, доданих позивачем до позовної заяви, вбачається що 31.01.2019 року, останній звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори із претензією кредитора в порядку ст. 1281ЦК України. /а.с.39/

Однак, спадкова справа, копію якої державний нотаріус Морозюк В.О. надав на вимогу суду, містить зовсім іншу інформацію, а саме те, що претензія кредитора позивачем була направлена до нотаріальної контори ще 05 вересня 2016 року. /а.с.127/

Отже суд критично ставиться до того, що Банк з притензією звернувся саме 31.01.2019 року, що спростовується матеріалами спадкової справи та розцінює це як введення суду позивачем в оману.

Із відповіді Жовтоводської державної нотаріальної контори від 20 лютого 2019 року, вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_2 , було заведено спадкову справу №241/2016.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.01.2017 року та від 29.12.2018 року спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . /а.с. 147-149/.

Однак лист-перетензія позивачем 16.09.2019 року направлялась на ім`я ОСОБА_3 . /а.с.41/

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 15.12.2006 року, станом на 30.09.2019 року заборгованість ОСОБА_2 становить 5078,45 грн., яка складається з:

5078,45 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита.

Згідно зі ст. 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений главою 87 ЦК України.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених у статті 1219 ЦК України(статті 1218, 1231цього Кодексу).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Із досліджених судом доказів, вбачається, що позивач ні у позовній заяві, ні у претензії кредитора від 05 вересня 2016 року, ні у претензії від 31.01.2019 року поданої до Жовтоводської державної нотаріальної контори, не зазначає часу з якого йому стало відомо про смерть боржника ОСОБА_2 . Однак у суду є підстави вважати, що про смерть боржника ОСОБА_2 позивачу стало відомо принаймі з вересня 2016 року, оскільки 05.09.2016 року позивач звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори з претензією кредитора, а із зазначеною позовною заявою до Жовтоводського міського суду він звернувся лише 05.02.2020 року, тобто, з пропуском строку визначеного ст. 1281 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, про недотримання кредитором строків пред`явлення вимоги до спадкоємця, що позбавляє його права такої вимоги, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити саме з цих підстав.

Це не суперечить висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові, винесеній по справі №6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1921 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

На ст. ст. 526,608,1218, 1269, 1281,1282, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст.12,13,81,141,258,259, 263-257,268,289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження, визначенні ст. 354 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. Волчек