Справа № 342/226/20
Провадження № 2/342/321/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить: змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28.11.2017 у цивільній справі № 342/1062/17; стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця; стягнення аліментів в зміненому розмірі проводити з дня набрання чинності рішенням суду в даній справі і проводити до досягнення дитиною повноліття. В позові представник позивачки покликається на те, що рішенням Городенківського районного суду від 28 листопада 2017 р. вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. з врахуванням індексації відповідно до закону щомісячно на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнення аліментів розпочати з 17.10.2017 і проводити до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. На виконання вищевказаного рішення Городенківським районним судом 06 грудня 2017 р. позивачці видано виконавчий лист. Рішенням Городенківського районного суду від 28 листопада 2017 р. розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем, який був зареєстрований 24.10.1998 Глибоцькою сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 4; неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживанні з позивачкою. На сьогодні розмір аліментів в сумі 1000 грн. є меншим від мінімального розміру, встановленого ст.182 СК України, і призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Станом на 01.02.2020 у відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 342/1062/17 від 06 грудня 2017 р. Однак, витрати на утримання дитини зросли у зв`язку з інфляцією та підняттям цін на продукти харчування та на товари для дітей. Відповідач є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, офіційно працевлаштований в СВК ім. Т.Г. Шевченка, має можливість сплачувати аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин позивачка вимушена звернутися до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів, що відповідає вимогам ч.3 ст.181 СК України.

Представник позивачки адвокат Жичицька С.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився із невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення судової повістки.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2017 року по справі № 342/1061/17 (провадження № 2/342/708/2017), яке набрало законної сили 20 грудня 2017 р., розірвано шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 24.04.1998 року Глибоцькою сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 4; неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживанні з матір`ю ОСОБА_2 .

Те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 23 січня 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за № 6 від 12 вересня 2005 р.

Довідкою № 60, виданою 12.02.2020 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що син сторін ОСОБА_4 , 2005 року народження, проживає разом з своєю матір`ю ОСОБА_2 , 1980 р.н. по АДРЕСА_1 .

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Статтею 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті (в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018) визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2017 року по справі № 342/1062/17 (провадження № 2/342/709/2017), яке набрало законної сили 20 грудня 2017 р., вирішено стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. з врахуванням індексації відповідно до закону, щомісячно на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття. На виконання згаданого рішення Городенківським районним судом Івано-Франківської області 06 грудня 2017 року позивачці видано виконавчий лист.

Із розрахунку зі сплати аліментів, виданого Городенківським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що станом на 01.02.2020 заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 342/1062/17, виданого 06.12.2017 Городенківським районним судом, - відсутня.

Позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача в її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам частини 3 статті 181 СК України.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини передбачено статтею 183 згаданого Кодексу.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи обставини, визначені ст.182 СК України, суд вважає, що є підстави для задоволення позову та зміни способу стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись роз`ясненнями, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», стягнення аліментів в зміненому розмірі слід проводити з дня набрання чинності рішенням суду в даній цивільній справі і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий 06.12.2017 Городенківським районним судом Івано-Франківської області по справі № 342/1062/17 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн., з врахуванням індексації відповідно до закону, щомісячно на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання законної сили даним судовим рішенням слід визнати таким, що не підлягає виконанню, якщо відсутня заборгованість зі сплати аліментів за цим виконавчим листом.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК.

На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 19, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 352, 354, п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі № 342/1062/17 (провадження № 2/342/709/2017) від 28 листопада 2017 року.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з дня набрання чинності рішенням суду в даній справі і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 до державного бюджету судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Після набрання законної сили даним судовим рішенням зобов`язати ОСОБА_2 повернути до Городенківського районного суду Івано-Франківської області виконавчий лист № 342/1062/17, виданий 06 грудня 2017 р. на підставі рішення Городенківського районного суду від 28 листопада 2017 р. про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн., з врахуванням індексації відповідно до закону, щомісячно на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк, визначений ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України для апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Місце проживання позивачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 30.04.2020.

Суддя: Ничик Г. І.