Справа № 465/7628/19 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 22-ц/811/1081/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Ванівського О.М. та Мельничук О.Я.,

за участю секретаря Цапа П.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Оскаржуваною ухвалою - з посиланням на статті 44 та 186 ЦПК України - ухвалено «Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бонковської Дарії Олександрівни, ОСОБА_2 , за участі треті осіб: Державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Семена Ігора Романовича, ОСОБА_3 про визнання зобов`язання за виконавчим листом 2-4415, виданим 17 грудня 2008 року Ялтинським міським судом Автономної Республіки Крим на підставі рішенням Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 17 грудня 2008 року, ухваленого за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання непрацездатної повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 600 гривень щомісяця, починаючи з 19 серпня 2008 року безстроково, що знаходиться на виконанні у державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бонковської Д.О. припиненим, повернути позивачу» (а.с. 17-19).

Згадану ухвалу оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для вирішення питання відкриття провадження у даній справі до суду першої інстанції, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом норм процесуального права.

Зокрема, вважає безпідставними мотиви оскаржуваної ухвали про те, що «позивачем необґрунтовано залучено в якості співвідповідача державного виконавця …» (а.с. 22-30).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 260 ЦПК України, в мотивувальній частині ухвали, що викладається окремим документом, зазначається закон, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Як вже зазначалося вище, в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали міститься посилання, як на статтю 44 («Неприпустимість зловживання процесуальними правами»), так і на статтю 186 («Відмова у відкритті провадження у справі») ЦПК України, тобто - на взаємовиключні правові підстави.

В той же час, доводи мотивувальної частини оскаржуваної ухвали не містять посилання на жодну з підстав для відмови у відкритті провадження у справі, яка б була передбачена статтею 186 ЦПК України.

Крім цього, підстави для повернення позовної заяви (що і було зроблено оскаржуваною ухвалою) передбачені статтею 185 ЦПК України (а не статтею 186 ЦПК), однак і ці підстави в оскаржуваній ухвалі не наведено.

Щодо посилання суду на статтю 44 ЦПК України, як на підставу для повернення позовної заяви позивачу, то колегія суддів вважає за необхідне відмітити наступне.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій тощо.

Разом з тим, грань між дійсним наміром захистити свої права та зловживанням процесуальними правами дуже тонка, а тому суд повинен дуже ретельно з`ясовувати підстави звернення до суду з позовом (заявлення клопотання, подання заяви тощо), наслідки такого звернення та мету, яку має намір особа досягти.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , у ній детально викладені обставини, у зв`язку з наявністю яких позивач вважає, що серед відповідачів має бути і державний виконавець на виконанні якого знаходиться виконавчий лист (виданий 17 грудня 2008 року Ялтинським міським судом Автономної Республіки Крим на підставі рішенням Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 17 грудня 2008 року), зобов`язання по якому позивач просить припинити, а також містяться посилання на норми права, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, що дає підстави для висновку про те, що цивільний спір реально існує (а не є штучно створений позивачем) і такий має на меті припинити певні існуючі зобов`язання позивача.

За вище наведених обставин висновок суду про зловживання позивачем своїми процесуальними правами щонайменше є передчасним, а відтак такий не може бути правовим обґрунтуванням для «повернення позивачу» «матеріалів позовної заяви».

З урахуванням вище наведеного оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції - для вирішення питання відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369 ч.2, 374 п.6, 379 п.п. 3, 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2020 року скасувати і направити справу до згаданого суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 27 квітня 2020 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О.Я.