ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 червня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/1962/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Кочура О. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/491/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Іванової Г.П.,

за участю секретаря Герасименко Ю.О.,

заявник - державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (яке реорганізоване у Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми)),

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного її тексту: 28.01.2020, м. Новгород-Сіверський,

в с т а н о в и в:

10.07.2018 державний виконавець Новгород - Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби звернувся до суду з клопотанням про заміну боржника ОСОБА_4 на його правонаступників - спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 53633965 з виконання виконавчого листа № 2/739/38/16, виданого на виконання рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської обл. від 29.01.2016 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 231374 грн 86 коп. за договором позики. Клопотання обґрунтоване тим, що 04.04.2018 до нього - державного виконавця, в провадженні якого перебуває вказане виконавче провадження, звернулася з відповідною заявою стягувач ОСОБА_3 , зазначаючи, що пойменовані вище спадкоємці ОСОБА_4 на час відкриття спадщини до майна останнього постійно проживали з ним та не заявили про відмову від цієї спадщини. Отже ОСОБА_1 й ОСОБА_2 вважаються такими, що прийняли спадщину, про яку йдеться, а тому відповідно до ст. 1231 ЦК України до них переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Оскаржуваною ухвалою клопотання задоволено частково: у виконавчому провадженні № 53633965 з примусового виконання виконавчого листа № 2/739/38/16, виданого на підставі рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської обл. від 29.01.2016 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 231374 грн 86 коп. за договором позики замінено первісного боржника - ОСОБА_4 його правонаступником - спадкоємцем ОСОБА_1 ; у задоволенні решти вимог відмовлено. Постановляючи цю ухвалу, суд І інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відповідно дружина й син ОСОБА_4 , віднесені законом до спадкоємців першої черги після його смерті. При цьому ОСОБА_1 прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , а ОСОБА_2 не прийняв її.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу та ухвалити рішення, яким у задоволенні клопотання державного виконавця відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 належними й допустимими доказами доведено факт її постійного непроживання з ОСОБА_4 на дату смерті останнього, а отже і факт неприйняття спадщини, що відкрилася після його смерті.

У судовому засіданні ОСОБА_1 і її представник - адвокат Сльозка А.Ф. підтримали апеляційну скаргу, а ОСОБА_2 її визнав.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

Так, у справі встановлено наступне.

16.02.2016 на підставі рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29.01.2015 у цивільній справі № 739/1962/15-ц, провадження № 2/739/38/16, за позовною завою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 231374 грн 86 коп. (його копія на арк. 4).

Постановою державного виконавця Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 17.01.2017 відкрито виконавче провадження № 53633965 з виконання згаданого виконавчого листа, що підтверджено копією цієї постанови (арк. 15). Це виконавче провадження натепер знаходиться на виконанні в Новгород-Сіверському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), проти чого жоден з учасників справи не заперечує.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 154 від 13.09.2017 у Новгород-Сіверському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану (арк. 5).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 , на момент смерті він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (арк. 7); таке ж зазначено і у описаному вище актовому записі про смерть. На день смерті ОСОБА_4 з ним перебувала у шлюбі ОСОБА_1 (що не заперечується учасниками справи), яка з 02.07.2014 по цей час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (арк. 9, 59-60).

В акті обстеження житлово-побутових умов від 20.11.2018, який складено депутатом Новгород-Сіверської міської ради в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зазначено, що зі слів сусідів - свідків ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає та не проживала раніше (арк. 44).

Згідно з витягом з паспорта ОСОБА_2 , останній з 08.06.2004 по цей час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (арк. 58 ).

Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шик А.Л. № 1143 від 05.06.2018, спадкова справа до майна ОСОБА_4 нею не зводилась (арк. 13).

Аналізуючи надані докази і правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Так як факт проживання ОСОБА_2 окремо від батька - ОСОБА_4 на день його смерті доведено належними й допустимими доказами та жодною із сторін не заперечується, то суд І інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні, про яке йдеться, з померлого ОСОБА_4 на ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців (строку, встановленого 1270 ЦК України) він не заявив про відмову від неї. Тож оскільки ОСОБА_1 - спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_4 не зверталася до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини, що відкрилася після його смерті, і у ході розгляду справи доведено, що на момент смерті останнього вона постійно з ним проживала, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Акт Ногород-Сіверської міської ради та показання допитаних в суді І інстанції свідків не є доказами непроживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 на дату його смерті, оскільки із них неможливо з`ясувати, з якої конкретно дати (з якого часу) ОСОБА_1 не проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення, які продовжуються на час дії карантину, введеного постановою Кабміну України від 20 травня 2020 р. № 392.

Повну постанову складено 03.06.2020.

Головуючий: Судді: