печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Григоренко І.В.,

при секретарі судового засідання - Ситику Р.В.,

за участю

представника позивача: не з`явився,

відповідача-1: не з`явився,

відповідача-2: не з`явився,

відповідача-3: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (далі - позивач, ТОВ «Новобудова») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач-1, ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2, ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі - відповідач-2, ОСОБА_3 ), в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період часу з 01.03.2014 року до 01.03.2019 року включно у розмірі 22 094,46 грн., з яких: 8 680,13 грн. - сума основного боргу; 1 719,16 грн. - 3% річних від простроченої суми; 11 695,17 грн. - індекс інфляції, та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» від 16.06.2004 року № 142, авізо № 390 від 30.04.2009 року житловий будинок АДРЕСА_1 переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Вказує, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 підставі свідоцтв про право власності за законом від 15.06.2011 року, посвідчених державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Груша О.В., зареєстрованих в реєстрі за № № 11-6433, 11-6435, 11-6441. Позивач надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку АДРЕСА_1 , проте відповідачі не виконують зобов`язання щодо своєчасної оплати за спожиті послуги, у зв`язку із чим, утворилась заборгованість за період часу з 01.03.2014 року до 01.08.2019 року у розмірі 8 680,13 грн. Також за період часу з 01.03.2014 року до 01.08.2019 року позивачем, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), нараховано індекс інфляції у розмірі 11 695,17 грн., три проценти річних у розмірі 1 719,16 грн., що разом із сумою заборгованості складає 22 094,46 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2019 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

10.10.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» усунуло недоліки позовної заяви.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та судове засіданні для розгляду справи по суті призначено на 15.04.2020 року.

14.04.2020 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

16.04.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.04.2020 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача, згідно п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 03.08.2020 року.

03.08.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ТОВ «Новобудова» про зменшення розміру позовних вимог, копії якої були направлені відповідачам, в якій останнє просило стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період часу з 01.03.2014 року до 01.08.2020 року включно у розмірі 21 583,45 грн., з яких: 7 546,88 грн. - сума основного боргу; 1 996,37 грн. - 3% річних від простроченої суми; 12 040,20 грн. - індекс інфляції, та стягнути солідарно з відповідачів на користь витрати по сплаті судового збору.

03.08.2020 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті по колегіальному розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 011700 та судове засідання призначено на 18.11.2020 року.

18.11.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ТОВ «Новобудова» про зменшення розміру позовних вимог, копії якої були направлені відповідачам, в якій останнє просило стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період часу з 01.03.2014 року до 01.11.2020 року включно у розмірі 14 965,69 грн., з яких: 910,10 грн. - сума основного боргу; 2 001,94 грн. - 3% річних від простроченої суми; 12 053,65 грн. - індекс інфляції, та стягнути солідарно з відповідачів на користь витрати по сплаті судового збору та клопотання про заочний розгляд справи, в якому останнє зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та ухвалити заочне рішення у справі.

В судове засідання 18.11.2020 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзив відповідачі не подали, а представник позивача у заяві від 18.11.2020 року просив розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності за законом від 15.06.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Груша О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 11-6433 (а. с. 19 - 21).

ОСОБА_2 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності за законом від 15.06.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Груша О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 11-6441 (а. с. 16 - 18).

ОСОБА_3 є власницею 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності за законом від 15.06.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Груша О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 11-6435 (а. с. 13 - 15).

Відповідно до рішення правління Акціонерного товариства Холдингова компанія «Київміськбуд» від 16.06.2004 року № 142 та авізо № 390 від 30.04.2009 року житловий будинок АДРЕСА_1 переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування (а. с. 11 - 12).

20.09.2011 року між ТОВ «Новобудова» (далі - Виконавець) та ОСОБА_1 (далі - Споживач) укладено договір № 76-14-а про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Договір), предметом якого є забезпечення Виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1 , а Споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим Договором (а. с. 22).

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 10.12.2019 року ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Згідно договору № 14-а про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 27.12.2019 року, укладеним між ТОВ «Новобудова» (далі - Управитель) та власниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 визначено ціни на витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку, який є обов`язковим для виконання усіма співвласниками (як фізичними, так і юридичними особами) тобто житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, незалежно від наявності підпису кожного із співвласників на такому договорі (а. с. 72 - 78).

Відповідно до судового наказу Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2014 року у справі № 757/7010/14-ц стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Новобудова» суму основного боргу у розмірі 8 865,20 грн., 3% річних у розмірі 620,08 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 70,47 грн., а всього - 9 555,75 грн. (а. с. 71).

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Як визначено у ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або формами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як визначено у ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зобов`язані сплачувати належним чином за надані позивачем послуги.

Однак, відповідачі, одержуючи житлово-комунальні послуги, за них не сплачують в установленому законом.

Так, за період часу з 01.03.2014 року до 01.11.2020 року включно заборгованість відповідачів перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги становить 910,10 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги, складеним ТОВ «Новобудова» (а. с. 94).

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не надали належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження оплати житлово-комунальних послуг у визначеному чинним законодавством розмірі.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Новобудова» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 910,10 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач також просить стягнути з відповідачів за прострочення грошового зобов`язання 3% річних від простроченої суми у розмірі 2 001,94 грн. та індекс інфляції у розмірі 12 053,65 грн. за період часу з 01.03.2014 року до 01.11.2020 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 прострочили виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції є обґрунтованими.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідачі не надали.

Проте, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Новобудова» просить стягнути з відповідачів заборгованість, визначаючи їх солідарний обов`язок по утриманню житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

У постанові Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 521/3743/17-ц зроблено правовий висновок про те, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі, що відповідає розміру їх частки, тобто у рівних частинах.

За таких обставин, позов ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5432 від 22.08.2019 року на суму 1 728,90 грн. та платіжним дорученням № 4296 від 04.03.2019 року на суму 192,10 грн. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 1 921,00 грн. у відшкодування судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 629, 901 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2014 року по 01.11.2020 року включно в розмірі 4 988 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2014 року по 01.11.2020 року включно в розмірі 4 988 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2014 року по 01.11.2020 року включно в розмірі 4 988 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 56 коп.

В частині солідарного стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» 640 (шістсот сорок) грн. 33 коп. у відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» 640 (шістсот сорок) грн. 33 коп. у відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» 640 (шістсот сорок) грн. 33 коп. у відшкодування судових витрат.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова», адреса: 03028, м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10, .

Відповідач-1: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач-2: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач-3: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено та підписано 30.11.2020 року.

Суддя І.В. Григоренко