Ухвала

27 травня 2020 року

м. Київ

справа № 734/3639/16-ц

провадження № 61-43947св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Козелецька державна нотаріальної контори Чернігівської області,

третя особа - Друга чернігівська державна нотаріальна контора,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 01 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Висоцької Н. В., Мамонової О. Є., Шитченко Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Козелецької державної нотаріальної контори Чернігівської області, третя особа - Друга чернігівська державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та усунення від права на спадкування.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він єдиний спадкоємець свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиним спадкоємцем свого діда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та своєї баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщину за законом від своїх померлих батьків його батько прийняв за фактом проживання та реєстрації і управління майном на АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 він прийняв також за законом, але оформити у нотаріуса та одержати свідоцтво про право на спадщину не може, бо існує незаконне свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад діда 1991 року, який одержала в банку баба ОСОБА_5 , яка померла, та за життя написала заяву про видачу їй одній всієї суми грошового вкладу діда, тобто її чоловіка ОСОБА_4 Державний нотаріус визнав єдиним спадкоємцем дружину його діда, без надання довідки про склад сім`ї на день смерті діда, та ряду інших документів для прийняття спадщини та видачі свідоцтва на спадщину згідно з Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами. На 1/2 частини вкладу після померлого діда мав право його батько, який від спадщини не відмовлявся. У будинку на АДРЕСА_1 , постійно проживали та були зареєстровані тільки його батько та дід, а баба проживала там періодично, зареєструвалась тільки у 2005 році після смерті діда. На час приватизації будинку баба мала інше місце реєстрації. Звертаючись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 неправдиво зазначив у своїй заяві про те, що інших осіб, які б мали відношення до кола спадкоємців, зареєстрованих у спадковій квартирі, немає.

Посилаючись на викладене, позивач, з урахуванням уточнених вимог, просив визнати свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_5 та свідоцтва на ім`я ОСОБА_2 недійсними, усунути від спадкування після смерті ОСОБА_5 , згідно зі статтею 1224 ЦК України, як такого, що сприяв збільшенню своєї меншої частки у спадщині всупереч закону.

Заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 02 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсними свідоцтва: про право на спадщину за законом, що складається із: земельної ділянки (пай № НОМЕР_1 ), наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лихолітської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, та яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 858987, виданого Козелецькою РДА Чернігівської області, 23 листопада 2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 15, земельна ділянка загальною площею 2,9221 га під ріллею, кадастровий номер :06:001:0100; про право на спадщину за законом, що складається із: земельної ділянки (пай № НОМЕР_1 ), наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лихолітської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, та яка належна ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 858987, виданого Козелецькою РДА Чернігівської області, 23 листопада 2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 15, земельна ділянка загальною площею 0,1030 га під пасовищем, кадастровий номер :06:003:0100; про право на спадщину за законом, що складається із: права власності на майновий пай, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Темп», що знаходиться в с. Лихолітки Козелецького району Чернігівської області, та належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧНКЗ № 17289 , виданого Лихолітською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, 12 квітня 2001 року, виданих на ім`я ОСОБА_2 та усунуто від спадкування після смерті ОСОБА_5 , як такого, що сприяв збільшенню своєї частки у спадщині всупереч закону. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим заочним рішенням Козелецького районного суду від 07 червня 2018 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину № 242 на ім`я ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 неправомірно прийняв спадкове майно після смерті ОСОБА_5 на підставі чого, необхідно визнати свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих на ім`я ОСОБА_2 , недійсними, та усунути його від спадкування після смерті ОСОБА_5 , як такого, що сприяв збільшенню своєї частки у спадщині всупереч закону.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 01 серпня 2018 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано, та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 . Визнано недійсним у 1/2 частини свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 березня 2014 року, видане на ім`я ОСОБА_2 зареєстроване у реєстрі за N 1-224 на земельну ділянку (пай № НОМЕР_1 ), надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лихолітської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 858987, виданого Козелецькою РДА Чернігівської області, 23 листопада 2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 15. Земельна ділянка загальною площею 2,9221 га під ріллею, кадастровий номер :06:001:0100; Визнано недійсним у 1/2 частини свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 березня 2014 року, видане на ім`я ОСОБА_2 зареєстроване в реєстрі за N 1-227 на земельну ділянку (пай № НОМЕР_1 ), надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лихолітської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, та яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 858987, виданого Козелецькою РДА Чернігівської області, 23 листопада 2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 15, земельна ділянка загальною площею 0,1030 га під пасовищем, кадастровий номер :06:003:0100; визнано недійсним у 1/2 частини свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 березня 2014 року, видане на ім`я ОСОБА_2 зареєстроване в реєстрі за № 1-230 на право власності на майновий пай, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Темп», розташованого в с. Лихолітки Козелецького району Чернігівської області, що належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧНКЗ № 17289 , виданого Лихолітською сільською радою, Козелецького району Чернігівської області, 12 квітня 2001 року. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про усунення від спадкування після смерті ОСОБА_5 відмовлено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Козелецької державної нотаріальної контори Чернігівської області відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що законодавець чітко зазначив, що не можуть спадкувати ні за законом ні за заповітом особи, які перешкоджали спадкодавцеві виразити, змінити чи скасувати своє волевиявлення у заповіті. Зазначені у частинах першій та другій статті 1224 ЦК України незаконні дії повинні бути здійснені умисно. Проте в матеріалах справи відсутні докази, як відсутні і посилання на наявність таких доказів, які б підтверджували перешкоджанню волевиявленню особи щодо розпорядження майном, оскільки позивач у позові зазначає неправомірну поведінку відповідача лише при отриманні спадщини. Таким чином, висновки суду першої інстанції в цій частині є необґрунтованими, та такими, що не відповідають нормам матеріального права та матеріалам справи. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в іншій частині щодо визнання свідоцтв недійсними, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, врахувавши порушення спадкового права, яке визначив, як умисне приховування інформації про факт наявності живого обов`язкового спадкоємця і його обов`язкової частки у спадщині; умисне заволодіння чужою часткою в спадщині шляхом незаконного збільшення своєї частки за рахунок іншого спадкоємця, це те, що зробила в свою чергу 1991 року ОСОБА_5 , а згодом у 2012 році це саме зробив дядько позивача - ОСОБА_2 , зазначивши у рішенні суду, що особи є фактичними порушниками, які не мали права на спадкування обов`язкової частки ОСОБА_3 у спадковому майні після померлого ОСОБА_4 . Не ґрунтуються на нормах процесуального права висновки суду першої інстанції у частині вирішення позовних вимог до Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, оскільки при вирішенні спору щодо спадкового майна, дії нотаріуса щодо видачі свідоцтв на право на спадщину за заповітом чи за законом, необхідно розглядати у площині спору про перерозподіл спадкового майна, на яке претендує позивач, із врахуванням того, що не вирішувались судом вимоги до Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, в задоволенні позову щодо вказаного відповідача необхідно відмовити.

Додаткове заочне рішення не оскаржувалося, а тому не було предметом перегляду суду апеляційної інстанції.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду Усика Г. І. від 23 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, витребувано справу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

05 листопада 2018 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.

Рішенням зборів суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 квітня 2020 року № 1 «Про заходи, спрямовані на належне здійснення правосуддя», вирішено здійснити перерозподіл справ, у яких касаційні скарги подані до Верховного Суду у 2017-2018 роках.

На підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Ступак О. В.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У вересні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Судукасаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 01 серпня 2018 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що суд апеляційної інстанції повинен був залучити до участі у розгляді справи, оскільки нотаріуси , що посвідчували правочини, залучаються до справи, як третя особа до участі в справі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посилаючись на неправомірні дії нотаріуса. Heпритягнення третьої особи у судовий процес має ще одну підставу для скасування судового рішення у справі, адже саме через відсутність третьої особи в процесі, судом була допущена помилка у розгляді цивільної справи, яка породила небезпеку винесення судом суперечливих рішень, пов`язаних між собою справ. У судовому засіданні він повністю довів фактичні порушення ОСОБА_2 та надав неоспорювані докази того, що були порушені законні вимоги його батька ОСОБА_3 , частина друга статті 1224 ЦК України, а саме, він всупереч закону свою меншу частку у спадковому майні збільшив у цілому до 1:1. Умисел відповідача є очевидним.

Учасники справи своїм правом надати відзив на касаційну скаргу не скористалися.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Козелецької державної нотаріальної контори Чернігівської області, третя особа - Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтв, про право на спадщину недійсними та усунення від спадкування після смерті ОСОБА_5 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 01 серпня 2018 року призначити до судового розгляду на 03 червня 2020 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний