Справа № 2-4/2008
Провадження № 22-ц/812/1716/20
У х в а л а

26 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Данилової О.О., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2008 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням від 31 січня 2008 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

13 травня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27 червня 2019 року залишена без задоволення.

11 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на заочне рішення, яка містить і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до статей 284-288 ЦПК заочне рішення може бути переглянуте та скасоване судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку у строк, який починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК апеляційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання повного судового рішення).

Правилами частин 2, 3 статті 354 ЦПК передбачені як умови, за яких пропущений строк на апеляційне оскарження може бути поновлено, так і обмеження у застосуванні цих правил, тобто випадки, передбачені частиною 2 статті 358 ЦПК.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Виключенням з цього правила є подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи; не залученої до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; та пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зазначені законом виключення за змістом є такими, що з об`єктивних причин унеможливлюють дотримання учасником справи строків на апеляційне оскарження.

Крім того, ці норми мають застосовуватись з урахуванням загальних засад цивільного судочинства, конституційних принципів та норм міжнародного права, передбачених, зокрема, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (верховенство права, право на доступ до суду, принцип правової визначеності).

Так, дійсній реалізації права особи на судовий захист (доступ до суду) сприяє запроваджена національним законодавством система норм, що дозволяють суду за певних обставин поновлювати строки на оскарження судових рішень.

Разом з тим, Європейський суд в своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що у випадках, коли строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та з підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити складову принципу верховенства права - принцип юридичної визначеності (res judicata), тобто принцип остаточності рішення.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового рішення. Повноваження судів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений обставинами особливого та непереборного характеру. При цьому суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення, встановивши, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata (справа «Устименко проти України», остаточне рішення від 29 січня 2016 року, пункти 46,47; справа «Рябих проти Росії», судова постанова від 24 липня 2003 року, пункти 51,52; справа «Пономарьов проти України», рішення від 3 квітня 2008 року, пункт 41).

У своїх рішеннях Європейський Суд неодноразово наголошував, що перебування питання про можливість поновлення строків на оскарження судових рішень в межах дискреційних повноважень суду не робить цю можливість необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження або рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року).

У кожній справі національні суди мають визначити, чи підстави для поновлення строків на оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). Таке втручання можливо виправдати лише обставинами істотного і непереборного характеру, зокрема, з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (справа «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, справа «Салов проти України» від 6 вересня 2005 року (п.93), справа «Сутяжник» проти Росії» від 23 червня 2009 року (п.38) та інш.)

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 6 червня 2019 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення призначена до розгляду на 27 червня 2019 року, про що він належним чином повідомлений (а.с. 95).

26 червня 2020 року ОСОБА_1 надіслав до суду першої інстанції заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.96,97).

Ухвала про відмову у перегляді заочного рішення постановлена судом 27 червня 2019 року. Її копія направлена ОСОБА_1 та отримана ним особисто (а.с. 112).

Отже, встановлені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд 27 червня 2019 року його заяви про перегляд заочного рішення, отримав копію ухвали про відмову у задоволенні його заяви, мав можливість своєчасно оскаржити судове рішення.

Оскільки судом не встановлено обставин істотного та непереборного характеру, які би стали дійсною перешкодою у дотриманні процесуальних строків, то поновлення строку на апеляційне оскарження за таких обставин не виправдовує втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) як складової принципу верховенства права.

Враховуючи викладене, у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити у зв`язку зі спливом одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

У зв`язку з цим відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору, сплачена ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 357,358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2008 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги у розмірі 165 грн. 75 коп. за квитанцією № 0.0..1 від 11 вересня 2010 року, отримувач коштів: УК у м. Миколаїв/м.Миколаїв/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992781, Банк отримувача: Казначейство Україн (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0014002.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду О.О.Данилова