Єдиний унікальний номер 264/7893/19
Номер провадження 22-ц/804/940/20
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Биліни Т.І.

суддів Лопатіної М.Ю., Принцевської В.П.

за участю секретаря Сікора М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні копії матеріалів справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 січня 2020 року у складі судді Мушкет О.О., у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих по справі №264/7893/19 за позовом ОСОБА_2 до Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВБЕТОН», Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовбуд-Лідер» про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна боржника, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст заяви

19.12.2019 року ОСОБА_1 , який разом з ТОВ «Азовбуд-Лідер» ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.12.2019 року був залучений до участі у справі в якості третьої особи, звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з заявою про скасування заходів забезпечення позову по справі №264/7893/19.

Підставою для звернення стала та обставина, що 12.12.2019 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області, ТОВ «АЗОВБЕТОН», ДП «СЕТАМ» про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна боржника. Одночасно із позовом, вона подала клопотання про забезпечення позову, яке ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 грудня 2019 року було задоволено.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову залишено без задоволення.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви про скасування заходів забезпечення позову без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що цивільна справа за вказаним позовом не розглянута, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, крім того заявником не доведено зміну обставин, які б зумовили їх скасування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи

Не погодившись з даною ухвалою суду, третя особа ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права просив задовольнити його заяву та скасувати заходи забезпечення позову вжиті на підставі ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 грудня 2019 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги його докази, щодо відсутності обтяжень й арешту майна боржника ТОВ «Азовбетон» належного реалізації, не врахував безпідставність наведених відомостей ОСОБА_2 щодо можливості визнання недійсними електронних торгів та відсутності можливості повернення внесеного авансового внеску необхідного для участі у аукціоні.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник третіх осіб - ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

ОСОБА_2 та представники Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області, ТОВ «АЗОВБЕТОН» та ДП «СЕТАМ» в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи попереджені належним чином підтвердженням чого є рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від представника ТОВ «АЗОВБЕТОН» надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника.

Зважаючи на положення ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

13 грудня 2019 року Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполь Донецької області задоволено заяву ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову та вжито наступні заходи забезпечення позову:

- заборонено (зупинено) реалізацію майна боржника ТОВ «АЗОВБЕТОН»: 13/50 частки комплексу нежитлової нерухомості, розташованої за адресою: м. Маріуполь, пров. Учбовий 3-А , - у тому числі зупинено реалізацію ДП «СЕТАМ» вищезазначеного майна у порядку, передбаченого Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 29.09.2016 року № 2831/5 - номер лоту: 387610, найменування лоту: «Нежила нерухомість загальною площею 740,6 кв.м, 13/50 частки з комплексу, розташованої за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, провулок Учбовий, будинок 3 а» , дата проведення аукціону: 02.12.2019 року о 09:00, стартова ціна: 978 265 грн, - до вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області, ТОВ «АЗОВБЕТОН» та ДП «СЕТАМ» «про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна боржника» по суті.

- заборонено будь-яким особам, у тому числі державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень), до вирішення по суті справи за позовом ОСОБА_2 до Кальміуського ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області, ТОВ «АЗОВБЕТОН» та ДП «СЕТАМ» «про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна боржника» вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження (реалізацію, продаж) нерухомого майна, а також здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) об`єкта нерухомого майна, а саме нежилої нерухомості загальною площею 740,6 кв. м, 13/50 частки з комплексу, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, провулок Учбовий, будинок 3 а .

19 грудня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті на підставі ухвали Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 13.12.2019 року.

Аргументуючи необхідність скасування заходів забезпечення позову заявник зазначив, що він є стягувачем у зведеному виконавчому провадженні № 56145883, в якому здійснюється примусове виконання рішень судів загальної та господарської юрисдикції про стягнення сум заборгованості з ТОВ «АЗОВБЕТОН», майно якого реалізується в електронній системі торгів «СЕТАМ». Заявник зазначив про безпідставність застосування зазначених заходів забезпечення позову та порушення його майнових інтересів та майнових інтересів інших стягувачів у вигляді недоотримання заборгованості у розмірі більш ніж 2 500 000 грн.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.1, 7, 9 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Зокрема, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України N 2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Отже, враховуючи, що необхідність забезпечення позову не відпала, судове рішення по суті спору не прийнято та відповідно не набрало чинності, суд обґрунтовано вважав за необхідне залишити заяву про скасування забезпечення позову без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що прилюдні торги відбулися 02.12.2019 року, а арешт з майна боржника у рамках кримінального провадження був знятий 20.12.2019 року, тобто після проведення прилюдних торгів. Саме вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_2 з позовом до суду та із заявою про його забезпечення.

Зазначені у апеляційній скарзі доводи щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновків, що суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального закону.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання щодо можливості оскарження постанови, колегія суддів апеляційної інстанції керувалася положеннями ухвали Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі№ 200/19503/16-ц.

Повний текст постанови виготовлено 18 травня 2020 року.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: М.Ю. Лопатіна

В.П. Принцевська