КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

справа № 2605/20776/12

провадження № 22-ц/824/668/2020

27 травня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Кирилюк Г.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "БТА Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2013 року у складі судді Тітова М.Ю.,

встановив:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства "БТА Банк" (далі - ПАТ "БТА Банк") до ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ "БТА Банк" заборгованість у розмірі 52 668, 13 грн, судовий збір у розмірі 526, 68 грн, а всього 53 194,81 грн.

04.11.2019 на вказане судове рішення від імені відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла апеляційна скарга

04.11.2019 ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2013 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що про винесене 22 травня 2013 року судове рішення він дізнався лише 23.10.2019, після ознайомлення з матеріалами справи, ні повістки, ні рішення він не отримував, оскільки з матеріалів справи вбачається, що всі листи направлялися на прізвище ОСОБА_8 , а не ОСОБА_3 , а тому листоноша не віддавав їх відповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року матеріали справи за позовом ПАТ "БТА Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_9 ОСОБА_8 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості повернуто Оболонському районному суду м. Києва для вирішення питання про відновлення знищеного судового провадження.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2020 року відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі №2/756/1069/13 за позовом ПАТ "БТА Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

26 травня 2020 року матеріали справи №2/756/1069/13 надійшли до Київського апеляційного суду.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження враховуючи наступні обставини.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне провадження виникнення обставин непереборної сили.

Отже, у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, особа, яка подає скаргу має довести, а апеляційний суд перевірити наявність випадків, передбачених пунктами 1-2 частини другої статті 358 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.294 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вказане рішення 04.11.2019 року, з пропуском строку на апеляційне оскарження, визначеного процесуальним законодавством.

Як вбачається зі змісту поданої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржник ознайомився з матеріалами справи 23.10.2019 та виявив, що судові повістки та копія судового рішення не були йому вручені через неправильне написання його прізвища, а саме ОСОБА_8 замість ОСОБА_3 .

Жодного доказу на підтвердження вказаної обставини ОСОБА_3 до заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження не надав.

Відповідно до довідки Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.2019 №2/756/1069/13, вказана цивільна справа знищена відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із закінченням строків зберігання, затвердженого наказом Державної судової адміністрації №1087 від 07.12.2017 у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.1).

З тексту рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2013 року вбачається, що: "відповідачі у судове засідання не з`явилися , про час і місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надали, у зв`язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у їхню відсутність" (а.с.2).

Посилання скаржника на те, що він не був повідомлений про розгляд справи, без надання належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, пропущеного понад 7 років після ухвалення рішення суду першої інстанції.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 8 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Такий правовий висновок міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року по справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на те, що ОСОБА_3 звернувся із апеляційною скаргою на рішення суду через сім років після його ухвалення, за відсутності доказів на підтвердження тієї обставини, що він не був повідомлений про розгляд цієї справи, наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2013 року.

Керуючись ст.358 ЦПК України

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "БТА Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Кирилюк Г. М.