Справа№751/1289/20
Провадження №2-к/751/1/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Деркач О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Кобринському району про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 13 грудня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита,

В С Т А Н О В И В:

До Новозаводського районного суду м. Чернігова від Північно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшло клопотання Інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Кобринському району про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 13 грудня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита.

Ознайомившись із поданим клопотанням, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ст. 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та його розгляд має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема ст.ст.466-467 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.466 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) імя (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) імя (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

Згідно ч.4 ст.466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Як вбачається з клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, в ньому не вказано місцезнаходження майна боржника в Україні.

Більш того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за наявними в матеріалах клопотання відомостями (відсутність ідентифікаційного коду), майна боржника ОСОБА_1 на території України також встановити виявилось неможливим.

Крім того, відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області, на території м. Чернігова та Чернігівської області адреса реєстрації місця проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 відсутня.

Керуючись ст.ст.462-464, 466-467 ЦПК України, суддя

Ухвалив:

Клопотання Інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Кобринському району про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 13 грудня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита - залишити без розгляду.

Повернути Інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Кобринському району клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 13 грудня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита з доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Деркач