Справа № 234/7645/20
Провадження № 2-з/234/11/20
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

18 травня 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Заборський В.О. вивчивши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнако Є.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження ВП №60944284 відкрите приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ - Бережним Я.В..

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до частини 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», він як споживач звільнений від сплати судового збору, в тому числі і за подання заяви про забезпечення позову.

Але, споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Предметом спору у позовній заяві є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Враховуючи вищенаведене на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, норми ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюється і тому посилання позивача на частину 3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, є безпідставними.

Частиною 6 ст. 151 ЦПК України визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 не додано до заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, то його заява про забезпечення позову підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 151, 153, 260, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя В. О. Заборський