печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5766/17-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.,

при секретарі судових засідань - Маленівській К.М.,

за участю приватного виконавця - Варави Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві подання приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Виконавчого кругу м. Києва Варава Р.С. (далі - приватний виконавець) звернувся до суду в межах виконавчого провадження № 57560054, з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межу України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування подання приватний виконавець вказує, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 57560054 відкритого для примусового виконання виконавчого листа № 757/5766/17-ц виданого 20.02.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у загальному розмірі 4 118 104,47 грн. з яких: 1 632 000,00 грн. сума основного боргу, 227 653,06 грн. інфляційні втрати, 61 011,41 грн. 3% річних, 2 267 440,00 грн. штрафу.

30.10.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57560054 по виконанню вказаного виконавчого листа. На даний час заборгованість за виконавчим документом боржником не погашається, ОСОБА_1 не з`являється на виклики державного виконавця, про причини неявки не повідомляє.

В судовому засіданні приватний виконавець означене подання підтримав, на задоволенні наполягає.

Дослідивши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2017 року задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у загальному розмірі 4 118 104,47 грн., що складається з: 1 632 000,00 грн. - суми основного боргу за договором позики грошей від 05.12.2015р. № 4; 227 653,06 грн. - інфляції; 61 011,41 грн. - 3% річних; 2 267 440,00 грн. - штрафу та судовий збір у сумі 8 000,00 грн. та судові витрати у вигляді правової допомоги у сумі 11 500,00 грн., що у загальному розмірі складає 19 500,00 грн.

20.02.2018 року на виконання судового рішення позивачу було видано виконавчий лист № 757/5766/17-ц, на підставі якого 30.10.2018 року Приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 57560054.

Приватним виконавцем направлено запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону.

З наданої відповіді вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово перетинала кордон.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно пункту 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою, третьою вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що державним виконавцем вжито будь-які заходи щодо примусового виконання рішення та вчинено всі можливі виконавчі дії.

Згідно статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Оскільки, обмеження права виїзду особи за кордон є певною санкцією, яка може застосовуватись у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, що суттєво обмежує права і свободи людини та державним виконавцем не надано доказів того, що ним вжито достатньо заходів для виконання судового рішення, а боржник свідомо ухиляється від його виконання, суд вважає, що правові підстави для обмеження боржника у праві виїзду за кордон відсутні.

За таких обставин, подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа у виконавчому провадженні є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 1-22, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Підпалий