Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1381/20
Провадження № 2/376/842/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2020 р.

Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Віговського С.І.,

при секретарі - Кропивлянській С.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради Київської області, про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на нежитлове приміщення (магазин), що розташоване по АДРЕСА_1 , загальною площею 26,0 кв.м.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що у 2015 році він розпочав будівництво нежитлового приміщення (магазину), що розташоване по АДРЕСА_1 . Закінчивши будівництво, 12 червня 2015 року позивач отримав технічний паспорт на вищевказану будівлю.

Згідно із рішення Сквирської міської ради Київської області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0060 га. в оренду терміном на 5 років позивачу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:042:0023.

04 липня 2016 року рішенням Сквирської міської ради Київської області, позивачу надано згоду на розміщення в межах земельної ділянки, площею 0,0060 га., що знаходиться в оренді, тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 .

Позивач, ОСОБА_1 , звертався до органів державної влади та місцевого самоврядування з проханням оформлення права власності на нежитлове приміщення, проте дозволу не отримав. Таким чином, з боку позивача були вчинені всі необхідні дії та погодження на отримання права власності на нежитлове приміщення (магазин), що розташоване по АДРЕСА_1 , загальною площею 26,0 кв.м.

В підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду та правильного вирішення справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що у 2015 році він розпочав будівництво нежитлового приміщення (магазину), що розташоване по АДРЕСА_1 . Закінчивши будівництво, 12 червня 2015 року позивач отримав технічний паспорт на вищевказану будівлю.

Згідно із рішення Сквирської міської ради Київської області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0060 га. в оренду терміном на 5 років позивачу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:042:0023.

04 липня 2016 року рішенням Сквирської міської ради Київської області, позивачу надано згоду на розміщення в межах земельної ділянки, площею 0,0060 га., що знаходиться в оренді, тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 .

Позивач, ОСОБА_1 , звертався до органів державної влади та місцевого самоврядування з проханням оформлення права власності на нежитлове приміщення, проте дозволу не отримав. Таким чином, з боку позивача були вчинені всі необхідні дії та погодження на отримання права власності на нежитлове приміщення (магазин), що розташоване по АДРЕСА_1 , загальною площею 26,0 кв.м.

Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1,2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.3 ст.397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на наведених ним доказах, що додані до матеріалів справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач Сквирська міська рада Київської області до підготовчого судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну заяву.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч. 3 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 16, 316, 317, 328, 331, 376, 392 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 82, 83, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Сквирської міської ради Київської області (адреса: вул. Богачевського, буд. 28, м. Сквира, Київської області, Код ), про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення (магазин), що розташоване по АДРЕСА_1 , загальною площею 26,0 кв.м.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: http://court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя С. І. Віговський