Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5573/19
Провадження № 2/279/299/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/5573/19 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом на 27/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі рішення Народного суду міста Коростеня від 25.02.1982 року, справа №2-26. Він є єдиним спадкоємцем і у встановленому законом порядку спадщину прийняв, так як на момент смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав разом із матір`ю в с.Немирівка Коростенського району. Інша частка спадкового житлового будинку належить його батьку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оформлення цієї частки будинку здійснюється в Коростенській міській державній нотаріальній конторі. За життя мати не звернулась до реєстраційних органів з приводу проведення державної реєстрації рішення суду, як наслідок рішення не має реєстраційного напису, що на даний час є перешкодою в реалізації спадкових прав. Так, звернувшись до органів нотаріату із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, він отримав відмову, яка мотивована тим, оскільки на правовстановлюючому документі відсутній напис про реєстрацію права власності на частку житлового будинку, тому право власності у ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно не виникло. Отже, видача свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату неможливо, тому просить рішенням суду визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за законом право власності на 27/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що залишилось після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 62 роки в с.Немирівка Коростенського району, Житомирської області померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10.11.2014 року.

Згідно рішення Народного суду міста Коростеня від 25.02.1982 року у справі №2-26 ОСОБА_2 у ласність було виділено 27/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

З довідки Сингаївської сільської ради №565/02-26 від 12.03.2019 року слідує, що на момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована в АДРЕСА_2 . Разом з нею був зареєстрований та проживав син ОСОБА_1 .

Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Отже, ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 на підставі вищевказаної норми Закону.

Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) після смерті ОСОБА_2 до органів нотаріату не звертались, про що свідчить лист приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Зіневича С.О. №568/01-16 від 22.11.2019 року та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру.

Позивач, як син ОСОБА_2 , є спадкоємцем останньої по закону першої черги.

Ступінь родинного зв`язку між позивачем та його спадкодавцем підтверджується наявними в справі документами, зокрема, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 13.09.1970 року.

З листа приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Зіневича С.О. за № 494/01-16 від 12.10.2019 року слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 27/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Підставою відмови зазначено те, що надане рішення Народного суду м.Коростеня Житомирської області від 25.02.1982 року у справі №2-26 не має реєстраційного напису (реєстраційного штампу) про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 , що вказує на те, що у останньої не виникло право власності на вказане нерухоме майно.

Державна реєстрація права власності на вищевказаний будинок не проводилась, про що свідчить довідка комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» №7111 від 25.06.2019 року.

На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права.

З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи те, що позивачем надано суду лист нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину на 27/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті свого спадкодавця в органах нотаріату, а також, що право власності спадкодавця позивача на вказане нерухоме майно підтверджено належними правовстановлюючими документами рішенням суду, яке ніким не оспорено та не скасовано, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.328, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 27/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Відповідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області 23.11.1999 року, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач територіальна громада в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради, місце знаходження: 11500, м. Коростень, вул.Грушевського, 22, Житомирської області, .

Суддя: