справа № 759/5110/20 головуючий у суді І інстанції Миколаєць І.Ю.
провадження № 22-ц/824/7467/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати в цивільних справах Березовенко Р.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 березня 2020 року про відмову у відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20 березня 2020 року відмовлено у відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги суд приходить до висновку, що вона підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства,

При цьому наведений в частині 2 статті 44 ЦПК України перелік не є вичерпним.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 11 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Пунктом 1 частини 2 статті 443 ЦПК України закріплено обов`язок учасників справи виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) адміністративного судочинства, а також його завданню.

З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною 3 статті 44 ЦПК України.

Як вбачається з поданої апеляційної скарги вона містить образливі твердження на адресу судів України та судді Миколаєць І.Ю., використання яких неприпустиме при оформленні, зокрема, й апеляційної скарги, а тому розцінюється судом як зловживання процесуальними правами.

Обґрунтування апеляційної скарги з використанням наведених висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатується як зловживання правом на подання заяви.

Так, Європейський суд, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява №67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року, заяви №61164/00 і №18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява №46549/06).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про допущення ОСОБА_1 зловживання його процесуальними правами, а відтак, і наявність підстав для повернення апеляційної скарги на підставі частини 3 статті 44 ЦПК України.

Аналогічної позиції притримується Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 14 березня 2019 року у справі №9901/34/19 (провадження №11-82заі19); у постанові від 07 листопада 2019 року у справі №9901/324/19; в ухвалі від 14 червня 2019 року у справі № 9901/324/19.

Керуючись ст.ст. 44, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 березня 2020 рокуповернути скаржнику.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Березовенко Р.В.