Справа №489/6789/19
Провадження №2/489/1139/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого - судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про повернення надміру виплачених державних коштів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 виплаченої грошової допомоги за період з 03.11.2014 року по 02.11.2015 року по виплаті адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 16661 грн. 12 коп. та з ОСОБА_2 виплаченої грошової допомоги за період з 03.11.2015 року по 31.03.2019 року по виплаті адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 77943 грн. 72 коп. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі не повідомили, що у ОСОБА_2 є частина житлового приміщення, що розташована в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а саме: 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , внаслідок чого виникла переплата державних коштів.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що вона та її чоловік, який є інвалідом першої групи, приїхали в м. Миколаїв з тимчасово окупованих територій в 2014 році. Вони стали на облік в Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради та стали отримувати допомогу переміщеним особам на проживання. В травні 2019 року цю допомогу перестали виплачувати, звинувативши у прихованні інформації щодо наявності у неї частки у нерухомому майні. 21 лютого 2019 року позивач провів перевірку стосовно наявності у неї нерухомого майна. Ця перевірка виявила наявність у неї 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 . Про дану частку у майні відповідачка не знала. В цій квартирі проживали її батьки та сестри з братами. Від своєї матері вона дізналася, що приватизація вказаного майна відбулася в 1996 році, коли їй було 16 років. Документи, які були підставою для приватизації квартири, не містять її заяви на приватизацію та підтверджують, що вона не приймала участі у цьому процесі. Крім того, згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася терористична операція", до переліку вказаних населених пунктів включено і село Новоолександрівка Біловодського р-ну Луганської області. Вважає, що позивач неправомірно припинив відповідачам виплату грошової допомоги та незаконно вимагає повернення сплачених коштів. Просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, як отримувач державної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 03.11.2014 року по 02.11.2015 року.

Відповідно до заяв про призначення усіх видів соціальних допомоги, компенсацій та пільг та декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 03.11.2014 р., від 14.05.2015 р. та відповідних довідок гр. ОСОБА_1 було призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 24.11.2014 року по 28.02.2015 року в сумі 1326 грн. 00 коп. щомісяця, з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року в сумі 1357 грн. 45 коп. щомісяця, з 01.04.2015 року по 02.05.2015 року в сумі 1391 грн. 00 коп. щомісяця, з 03.05.2015 року по 02.11.2015 року у сумі 1391 грн. 00 коп. щомісяця.

Відповідно до довідки від 16.10.2014 № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, встановлено, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 та дала згоду на отримання ОСОБА_1 грошової допомоги, що підтверджується заявою від 03.11.2014 року.

ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, як отримувач державної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 03.11.2015 року по 31.03.2019 року.

Відповідно до заяв про призначення усіх видів соціальних допомоги, компенсацій та пільг та декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 21.08.2015 р., від 21.04.2016 р., від 17.10.2016 р., від 19.04.2017 р., від 23.10.2017 р., від 23.04.2018 р., від 23.10.2018 р. та відповідних довідок гр. ОСОБА_2 було призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 03.11.2015 року по 30.11.2015 року в сумі 1414 грн. 93 коп. щомісяця, з 01.12.2015 року по 30.04.2016 року в сумі 1516 грн. 00 коп. щомісяця, з 01.05.2016 року по 15.10.2016 року в сумі 1572 грн. 00 коп. щомісяця, з 17.10.2016 року по 30.11.2016 року у сумі 1572 грн. 00 коп. щомісяця, з 01.12.2016 року по 16.04.2016 року в сумі 1689 грн. 00 коп. щомісяця, з 19.04.2017 року по 30.04.2017 року в сумі 1689 грн. 00 коп. щомісяця, з 01.05.2017 року по 15.09.2017 року в сумі 1754 грн. 00 коп. щомісяця, з 16.09.2017 року по 18.10.2017 року в сумі 2147 грн. 60 коп. щомісяця, з 23.10.2017 року по 30.11.2017 року у сумі 2147 грн. 60 коп., щомісяця, з 01.12.2017 року по 22.04.2018 року у сумі 2226 грн. 90 коп. щомісяця, з 23.04.2018 року по 22.10.2018 року у сумі 2226 грн. 90 коп. щомісяця, з 23.10.2018 року по 22.04.2019 року у сумі 2307 грн. 50 коп. щомісяця.

ОСОБА_2 в заявах про надання дозволу на продовження виплати адресної допомоги переселенцям, зазначено що наявність у будь-якого із членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції не має.

В результаті перевірки права на допомогу, представником позивача здійснено запит до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.02.2019 року, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/6 частки на квартиру АДРЕСА_1 .

Оскільки ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 не повідомили, що у власності ОСОБА_2 є частина житлового приміщення, виникла переплата державних коштів по виплаті вищезазначеної допомоги в загальній сумі 94604 грн. 84 коп.

В результаті чого, 22 березня 2019 року на адресу ОСОБА_1 позивачем направлено повідомлення про переплату щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, за період з 03.11.2014 по 02.11.2015 у розмірі 16661,12 грн. з проханням повернути переплачену суму державної допомоги в строк до 20.09.2019 року.

Проте, ОСОБА_1 відмовився від підпису в повідомленні про переплату надміру виплачених бюджетних коштів, про що фахівцями соціальних виплат і компенсацій Інгульського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради складено Акт про відмову від підпису в повідомленні про переплату бюджетних коштів від 22.03.2019 року.

22 березня 2019 року на адресу ОСОБА_2 позивачем направлено повідомлення про переплату щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, за період з 03.11.2015 по 31.03.2019 у розмірі 77943,72 грн. з проханням повернути переплачену суму державної допомоги в строк до 20.09.2019 року.

Проте, ОСОБА_2 відмовилася від підпису в повідомленні про переплату надміру виплачених бюджетних коштів, про що фахівцями соціальних виплат і компенсацій Інгульського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради складено Акт про відмову від підпису в повідомленні про переплату бюджетних коштів від 22.03.2019 року.

До теперішнього часу відповідачами відповіді на повідомлення не надано, повернення коштів не здійснено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до п. 2 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014року № 505 для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою.

Згідно абзацу 2 пункту 6 Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" (втратило чинність 02.12.2015 року) до переліку вказаних населених пунктів включено с. Новоолександрівка Біловодського району Луганської області.

Як вбачається з Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" (втратило чинність 02.12.2015 року) до переліку вказаних населених пунктів включено с. Новоолександрівка Біловодського району Луганської області.

Згідно Указу Президента України від 07.02.2019 року № 32/2019 встановлені межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, відповідно до якого с. Новоолександрівка, Біловодського району Луганської області не є тимчасово окупованою територією України.

Згідно п. 11 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно)зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Позивачем не надано доказів щодо недобросовісності з боку відповідачів, зокрема, умисне ненадання відомостей щодо наявності нерухомого майна.

Також суд бере до уваги, те що частка спірного майна знаходилася до 2019 року на окупованій території ( ІНФОРМАЦІЯ_1 року с. Новоолександрівка, Біловодського району Луганської області виключено з переліку тимчасово окупованої території на підставі указу Президента України № 32/2019), тоді як позивач просить стягнути допомогу що була виплачена за період з 03.11.2015 року по 22.04.2019 року.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про стягнення з позивача на користь відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження судових витрат, суду надані: ордер на надання правової допомоги від 05.03.2020 серії ВЕ № 1011188; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії НОМЕР_1 ; довідка - розрахунок від 27.02.2020 року про отримання від ОСОБА_2 800 грн. правничої допомоги у відповідності до договору про надання правової допомоги від 27.03.2019 року.

Доказів щодо укладення відповідачем з адвокатом договору про надання правової допомоги та квитанції про офіційну оплату відповідачем за послуги правової допомоги суду не надано, а тому суд вважає, що вимога про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про повернення надміру виплачених державних коштів - відмовити.

Судові витрати пов`язані з розглядом цивільної справи покладаються на сторони відповідно до їх фактичного понесення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк подання апеляційної скарги під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19 продовжується на строк дії такого карантину (Розділ ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України).

Починаючи с дати офіційного закінчення карантину апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцятиднів.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, , юридична адреса: м. Миколаїв, вул.. М. Морська, 19.

Відповідач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «04» травня 2020 року.