Справа № 539/4819/19
Провадження № 2/539/344/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Алтухової О.С.,

за участю секретаря - Ануфрієвої Н.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

09.12.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та збільшити розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_3 на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно на кожну дитину.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що 17.11.2012 року між нею та ОСОБА_3 був укладений шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області. Сторони мають малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані та проживають у АДРЕСА_1 разом із матір`ю.

12.10.2016 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано. Діти залишилися проживати разом із матір`ю.

13.02.2017 року рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з ОСОБА_3 на користь неї на утримання дітей були стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05.10.2016 року.

В зв`язку з тим, що на даний час розмір аліментів в сумі 500 грн на кожну дитину - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є мізерним, недостатнім для їх повноцінного утримання, харчування, лікування і їх розмір не може забезпечити гармонійного розвитку її малолітніх дітей та на підставі ст.ст. 181, 192 СК України прохає збільшити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісяця.

Що стосується вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 зазначає про те, що фактично з початку 2016 року ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, протягом трьох років з дітьми бачився два рази, останній з яких був влітку 2018 року, не займається їх вихованням, не цікавиться їх життям, здоров`ям, не підтримує морально та матеріально, має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 45244,41 грн.

Діти проживають разом із нею, син ОСОБА_4 з 2017 року відвідує Лубенську ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 Лубенської міської ради Полтавської області. Згідно Акту від 18.10.2019 року батько ОСОБА_3 участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , учня 3-Б класу не бере, жодного разу не відвідав навчальний заклад, не цікавився успіхами дитини.

Дочка ОСОБА_5 відвідує Лубенський дошкільний заклад № 9 «Берізка», батько ОСОБА_3 до дошкільного закладу жодного разу не з`явився, життям доньки не цікавиться, не відвідує батьківські збори, участі у вихованні дочки не бере.

Крім того, під час розгляду в суді позову про стягнення аліментів з відповідача, ОСОБА_3 розповсюджував інформацію, що він не являється батьком дитини, подавав зустрічний позов до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області щодо оспорювання батьківства, але судово - генетична експертиза не була проведена в зв`язку з не явкою ОСОБА_3 до ДНДЕКЦ МВС України для відбору зразків його біологічного матеріалу. Розповсюдження даної інформації негативно впливає на психологічний стан дітей.

Враховуючи те, що відповідач не піклується про дітей, їх вихованням не займається, фактично з ними не бачиться, не цікавиться дозвіллям, здоров`ям, матеріальної допомоги на утримання не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з метою їх соціального захисту позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав щодо його малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні відмовилася від позовної вимоги, щодо збільшення розміру аліментів на утримання дітей. В іншій частині ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Пояснила, що відповідач ухиляється від виховання дітей, аліменти не сплачує.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо позбавлення його батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей категорично заперечував, дав пояснення, які виклав у своєму відзиві на позовну заяву, а саме вказав, про те, що ОСОБА_1 виклала обставини в позові, які є надуманими, оскільки винуватцем всіх подій, якими вона обгрунтовує свої вимоги є позивачка. Під час їх спільного проживання у дітей були створені всі умови для проживання та їх розвитку, вони мали квартиру та приватний будинок у м. Переяслав. У вихованні дітей брала участь і його мати, яка всіляко допомагала їм. Вони мали належні матеріальні статки, що давало можливість надавати дітям належний фізичний, духовний, інтелектуальний, культурний та соціальний розвиток. Він звертався до органу опіки та піклування щодо визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, однак вони позитивних результатів не дали. Позивачка постійно змінювала адресу проживання. Він надсилав кошти на утримання дітей, але поштові відправлення повернулися. Крім того, вказує на те, що позивачка без його відома забрала дітей, приховувала місце їх перебування від нього, навмисне не виходила на зв`язок із ним. При зверненні до відділу поліції з питанням розшуку дітей, йому було повідомлено, що вона проживає в с. Вили Лубенського району Полтавської області, але при звернені до її батьків, вони йому повідомили, що вона там не проживає, місце її проживання вони не знають. Від сплати аліментів він не відмовлявся, але дії позивачки по приховуванню дітей не давали йому можливості їх сплачувати, а також спілкуватися з ними. Із позову він дізнався місця навчання дітей, приїжджав до доньки в садочок, а у сина в школі був карантин і він не зміг його побачити. Він привіз сину у подарунок ноутбук і дуже сподівається, що хоча б сьогодні його побачить. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині позбавлення його батьківських прав.

Представник Служби у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотання позовні вимоги підтримали, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_6 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що він разом з відповідачем п`ять разів приїжджав до м. Лубни з метою відвідування дітей. Одного разу ОСОБА_3 зміг побачити дітей, коли вони знаходились в будинку батьків ОСОБА_7 . Іншого разу, коли батьки ОСОБА_7 сказали, що дітей в них немає, ОСОБА_8 не бажає щоб він бачив дітей, де діти знаходяться вони не знають і номер телефону ОСОБА_8 вони не дадуть, вони поїхали до міської ради до опікунського відділу, звідки їх направили до поліції. В поліції ОСОБА_3 писав заяву щодо встановлення місця знаходження своїх дітей. Приблизно два міясці тому, коли ОСОБА_9 дізнався який дитячий садочок відвідує його донька, вони поїхали до неї разом із бабусею і знайомою ОСОБА_7 , яка є психологом.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що приїжджав разом із ОСОБА_4 до м. Лубни два рази. Перший раз було більше ніж 2 роки тому, вони бачили ОСОБА_8 з якимось молодим чоловіком, який намагався спровокувати конфлікт з ОСОБА_11 . Дітей тоді вони так і не побачили. Другий раз вони заїжджали в с. Вили до батьків ОСОБА_8 , але дітей там не було і вони поїхали до м. Лубни, але і в той день зустріч так і не відбулась.

Свідок ОСОБА_12 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що в 2019 році після Нового Року ОСОБА_3 попросив його відвезти до м. Лубни для зустрічі з дітьми. Заїхали до будинку батьків ОСОБА_8 , але дітей не побачили.

Заслухавши учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно копій свідоцтв про народження: серії НОМЕР_1 , виданого 27.04.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_14 ; серії НОМЕР_2 , виданого 08.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_15 ./а.с.9,10/

Батьками дітей є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які 12.10.2016 року розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області (справа № 373/1372/16-ц).//а.с.8/

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 13.02.2017 року, яке набрало законної сили 13.03.2017 року, з відповідача ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно на кожну дитину , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину починаючи з 05.10.2016 року і до досягнення ними повноліття. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства було відмовлено. Даним рішенням було встановлено, що ОСОБА_3 від сплати аліментів не відмовлявся, позовні вимоги в цій частині визнав, погодився з їх розміром. В його зустрічному позові про оспорюванні батьківства було відмовлено з причини не проведення судово - генетичної експертизи у зв`язку з не явкою позивача для відбору зразків його біологічного матеріалу, а визнання ним позову в частині стягнення аліментів нівелювало його зустрічний позов про оспорювання батьківства.

Як убачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи № 1132/07-03 від 05.07.2017 року та№ 1133/07-03 від 05.07.2017 року наданих виконавчим комітетом Лубенської ради Полтавської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 05.07.2017 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 01-22/30 від 21.10.2019 року наданої Лубенським дошкільним навчальним закладом № 9 «Берізка», ОСОБА_15 , 2014 р.н. відвідує Лубенський ДНЗ № 9 «Берізка» з 2018 року по даний час. За цей період батько, ОСОБА_3 до дошкільного закладу не з`являвся жодного разу, життям доньки не цікавився, не відвідував батьківські збори, участі у вихованні дитини не брав./а.с.23/.

Згідно акту № 207 від 18.10.2019 року Лубенської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає по АДРЕСА_1 , навчається у даному закладі з 2017 року. За період з вересня 2019 року батько жодного разу не відвідував навчальний заклад, не був присутнім на батьківських зборах. Ні з класоводом, ні з адміністрацією школи ніколи не спілкувався, не цікавився життям школи, класу, успіхами дитини , навчальним процесом.

В Акті будинкової комісії зазначено, що по АДРЕСА_2 в квартирі №59 зареєстровані та проживають з 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 Батько ОСОБА_3 проживає в Переяслав - Хмельницькому, у вихованні дітей участі не приймає, зі слів матері матеріальної допомоги не надає.

ОСОБА_3 станом на 01.10.2019 року мав заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 45244,41 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів № 11618 від 08.10.2019 року, виданим Переяслав - Хмельницьким МРВ ДВС.

Як убачається з повідомлення Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області від 25.09.2019 року, надане ОСОБА_3 , працівниками поліції була опитана ОСОБА_1 , яка повідомила, що не перешкоджає батьку бачитися з дітьми, пояснила, що проживає в с. Вили Лубенського району Полтавської області. При цьому йому було рекомендовано звернутися до органу опіки та піклування по місцю проживання дітей для встановлення часів побачення з дітьми. При цьому на увагу заслуговує той факт, що станом на 25.09.2019 року ОСОБА_1 разом з дітьми проживала не в с. Вили, а в м. Лубни, що підтверджується довідкою № 02-26/367 від 01.11.2019 року, виданою Тарандинцівською сільською радою Лубенського району Полтавської області, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з дітьми на території сільської ради не зареєстрована і не проживає.

Згідно висновку служби у справах дітей про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 в його поведінці вбачаються нехтування дітьми, що виявляється у неспроможності та небажанні батька забезпечити дітям необхідну підтримку , увагу й відданість та задоволення основних потреб в їжі, одязі, житлі, медичному догляді, освіті, захисті та піклуванні. Громадянин ОСОБА_3 до служби у справах дітей з письмовою заявою про встановлення годин спілкування з дітьми не звертався, про факти створення перешкод у спілкуванні з дітьми з боку матері , яка проживає з ними, не повідомляв. Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ./а.с.21/

Проаналізувавши висновок органу опіки та піклування щодо необхідності позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відмітити, що висновок не містить жодної мотивації прийнятого рішення. Він містить загальні посилання на підстави, які зазначено у Пленумі ВСУ та на довідки з закладів, де перебувають малолітні діти, жодних інших підстав, які б мотивували самоусунення від виконання батьківських обов`язків, у висновку відсутні.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно п.2 ч. 1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Також суд зважає, що відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Крім того, суд враховує висновок Європейського суду з прав людини, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Суд не може погодитися з висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ставиться до нього критично, оскільки позивачем не надано жодного доказу винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Не можуть бути достатніми підставами для позбавлення батьківських прав наявність заборгованості по сплаті аліментів, факт того, що діти проживають із матір`ю, та те, що батько не приходив в дошкільний та шкільний навчальні заклади до дітей, тим паче, враховуючи ту обставину, що відповідач мешкає в іншому місті і не знав в яких саме закладах навчаються його діти, як і не знав адресу їхнього місця проживання.

Суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач неодноразово вживав заходи для налагодження спілкування з дітьми.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно його малолітніх дітей не забезпечуватиме інтересів самих дітей.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,5,10,11,12,13,76-82,89,263-265, 352,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

-позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

-відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

- третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради, адреса місця знаходження: Полтавська область, м.Лубни, вул. Я.Мудрого, 33.

Повне судове рішення складено та підписано 04 червня 2020 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова