Номер провадження 2/754/2082/20
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

секретаря судового засідання - Раєвського П.А.,

представника відповідача - ОСОБА_5 ..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_3 , про стягнення в порядку регресу страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на несвоєчасне повідомлення його відповідачем про настання страхового випадку, просить у порядку регресу, стягнути з ОСОБА_3 : 20858,20 грн. - виплаченого страхового відшкодування на відновлення автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, яка як вважає позивач сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП, була застрахована позивачем.

Ухвалою суду від 15.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з їх необґрунтованістю та не доведеністю. При цьому підтримав поданий до суду відзив на позовну заяву.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_4 , який був безпосереднім учасником ДТП суду пояснив, що ДТП трапилася 26.07.2018 року, а письмову заяву було ним подано до ПрАТ «АТ «АСК «ОМЕГА» 27.07.2018 року.

Вислухавши представника відповідача, свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припушеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

05.04.2018 року між ПрАТ «АТ «АСК «ОМЕГА» та ОСОБА_3 був укладений договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3218966 (ДОДАТОК №1).

За даним полісом АСК «ОМЕГА» взяла на себе зобов`язання щодо відшкодування шкоди перед третіми особами, яку може бути завдано транспортним засобом «CHEVROLET AVEO», д.н.з НОМЕР_1 , а Страхувальник - виконання обов`язків покладених на страхувальника законом, включаючи своєчасне письмове повідомлення страховика про настання ДТП.

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 091418 від 26.07.2018 року вбачається, щ 26.07.2018 року відбулася ДТП, учасниками якої були ОСОБА_3 , яка керувала транспортним засобом марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з НОМЕР_1 » та ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом марки «HONDA CR-V» д.н.з НОМЕР_3 . ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_4 п. 2.5, п. 13.3 ПДР.

Тобто, документів, які підтверджують вину відповідача в порушенні ПДР та вчиненні ДТП позивачем не надано та матеріали справи не містять.

Як вбачається із страхового акту №712-129770 від 23.10.2018 року розмір страхового відшкодування склав 20858,20 грн.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 23.10.2018 року сума страхового відшкодування склала 20858,20 грн.

З угоди про здійснення страхового відшкодування від 19.10.2018 року, що укладена між ПрАТ «АС «Омега» та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» вбачається, що укладанням цієї угоди ПрАТ «АС «Омега» визнає обґрунтованими майнові вимоги ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», пов`язані з відшкодуванням збитків завданих пошкодженням транспортного засобу «HONDA CR-V» д.н.з НОМЕР_3 . Сума регресної вимоги складає 23702,520 грн., розмір страхового відшкодування складає 23702,50 грн., погоджена сума складає 20858,20 грн. ПрАТ «АС «Омега» за результатами розгляду документів, що підтверджують факт настання причини, обставини страхового випадку та розмір збитку, вважає надані документи достатніми та прийняло рішення про здійснення страхового відшкодування. Сторони погодили, що загальна сума виплати страхового відшкодування має бути здійснена у строк до 31.10.2018 року включно.

Як вказує позивач у поданій до суду позовній заяві на виконання своїх зобов`язань за полісом, на підставі страхового акту №712-12970, розрахунку суми страхового відшкодування, Звіту за шкоду завдану транспортному засобу «HONDA CR-V» д.н.з НОМЕР_3 та угоди про сплату страхового відшкодування від 19.10.2018 року, було виплачене страхове відшкодування у розмірі 20858,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.10.2018 року за №2344.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвишеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до статі 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до пункту 22.1 статі 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У підпункті «ґ» 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Наведеними правовими нормами встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов`язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Факт неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте, зазначена норма вказує на право страховика щодо подання регресної вимоги, а не на необхідність безумовного стягнення сум у порядку регресу.

У разі якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна у дорожньо-транспортній пригоді, притягнутий до адміністративної відповідальності, страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов`язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 16.09.2015 року у справі №6-284цс15, від 22.03.2017 року у справі №6-2011цс16 та висновках, викладених у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №752/9895/15-ц, від 10.10.2018 року у справі №371/1659/16-ц, від 24.10.2018 року у справі №300/847/16-ц, від 28.11.2018 року у справі №753/16761/14-ц, від 16.01.2019 року у справі №208/7291/13, від 23.01.2019 року у справі №756/5005/16-ц, від 03.10.2018 року у справі №753/5293/16-ц, де вказано про те, що якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик про настання страхового випадку був повідомлений іншим учасником ДТП і сам визнав ДТП страховим випадком, добровільно сплативши страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення суду про задоволення регресного позову страховика до свого страхувальника, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування шкоди у недоговірних зобов`язаннях. Таке обмеження щодо набуття страховиком завдавача шкоди безумовного права зворотної вимоги (регресу) зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Згідно з вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізючи подані позивачем докази в сукупності з наданими представником відповідача поясненнями та показами свідка, суд вважає не достатніми беззаперечних доказів того, що водій не повідомив про ДТП, виходячи з того, що позивачем не надано доказів коли та ким страхову повідомлено про данну ДТП, враховуючи, що угоду позивачем та ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" про здійснення страхового відшкодування укладено до дати складення самого страхового акту, що свідчить про наявність інформації щодо події ДТП.

За таких обставин, позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки судом відмовлено в задоволені позову ПрАТ «АС «Омега» до ОСОБА_3 , відповідно і судовий збір в розмірі 1921,00 грн. не підлягають до стягнення з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 263, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст. ст. 3, 10, 11, 22, 23, 60, 1187, 1991, 993, 1166, 1191 ЦК України суд, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_3 , про стягнення в порядку регресу страхового відшкодування - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19.05.2020 року.

Суддя: Н.Г. Таран