Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/947/20
Провадження № 2/273/180/20
09 червня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань Макарчук І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дружину,
У травні 2020 до Баранівського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (надалі також позивач) до ОСОБА_2 (далі також відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дружину.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02.09.2016 між позивачем та відповідачам було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Два тижні тому, позивач та відповідач остаточно припинили шлюбно-сімейні стосунки.
З огляду на викладене, позивач вирішив звернутися до суду із вказаним позовом.
Відповідно до ч. 5 ст.279ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України.
У відповідності до п. 3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 02.09.2016 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб (а.с. 6).
Згідно свідоцтва про народження позивач та відповідач мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7)
На теперішній час подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач та відповідач не бажають зберігати шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.
Отже, відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу.
Згідно зіст. 24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно дост. 112 ч.2 СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно ч.2ст.114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Під час прийняття рішення суд враховує те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, а також те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Частиною 4 ст. 84СК України встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, а позивач у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, немає змоги працювати і утримувати себе, при цьому, у добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили.
Відзив на позовну заяву станом на день розгляду справи, відповідачем не подано, жодних доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку.
Згідно ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, зважаючи на відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає вимогу про стягнення аліемнтів на туримання дружини, такою, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст .4,7 - 13, 83, 247, 258, 259, 279, 263, 265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 02 вересня 2016 року виконавчим комітетом Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області, про що зроблено відповідний запис №10- розірвати.
Залишити ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_1 ».
Неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на виховання матері ОСОБА_1 , до її повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області, аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду 06 травня 2020 року, до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Счтягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 40 коп.(Реквізити для сплати судового збору: ККДБ 22030101, рахунок: UA НОМЕР_1, назва отримувача: УК у Баранівському районц/Баранівський район/ 22030101, код отримувача: 37573026, МФО 899998)
Копію рішення після набрання ним законної сили направити до відділу РАЦСу для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Є.А. Новицький