ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3055/20
Провадження № 6/210/57/20
У Х В А Л А

іменем України

"28" травня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Недолуги Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міщук А. погоджене начальником Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Новіковою О. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , суд

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 28.05.2020 року надійшло подання державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міщук А. погоджене начальником Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Новіковою О. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що в Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконанні перебуває виконавче провадження №52159381 з примусового виконання виконавчого листа № 2/212/66/13 від 26.02.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення боргу у розмірі 1500000,00 грн. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 . Боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконує, борг не сплачує з моменту видачі виконавчого документа стягувачу (тобто з 2013 року), офіційно не працевлаштована, на виклики державного виконавця категорично не з`являється, надавати пояснення щодо невиконання рішення суду відмовляється.

Тому, просить суд обмежити боржника гр. ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, з метою вжиття заходів для забезпечення виконання виконавчого провадження №52159381 з примусового виконання виконавчого листа № 2/212/66/13 від 26.02.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення боргу у розмірі 1500000,00 грн.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Зважаючи на негайний розгляд подання відповідно до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Суд, повно та всебічно дослідивши подання державного виконавця та додатки додані до нього, приходить до наступного.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», визначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Звернувшись з поданням державний виконавець не зазначив обґрунтування у чому саме полягає ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім того, на адресу суду надійшло лише подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 . Докази про те, що на виконанні у ДВС дійсно знаходиться виконавче провадження суду не надано.

Також, відсутні докази щодо розміру суми боргу, виконавчий документ за яким провадиться стягнення (виконавчий лист, ухвала суду, судовий наказ, тощо).

Матеріали подання не містять доказів про обізнаність боржника ОСОБА_1 про відкрите виконавче провадження та відомості про те, що боржник ухиляється від явки до державного виконавця, а відповідно і фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на неї зобов`язань.

Які дії було вчинено державним виконавцем на час звернення до суду з даним поданням, суду також не відомі.

Хоча відповідно вимогам норм чинного законодавства передбачено, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Враховуючи фактичні обставини справи та зміст подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, зокрема, відсутність доказів, які свідчать про те, що на боржника покладено певні зобов`язання, а також факт ухилення виконання зобов`язань ОСОБА_1 , суд вважає, що подання є не обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міщук А. погоджене начальником Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Новіковою О. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Хлистуненко