Житомирський апеляційний суд
Справа №289/330/19 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 60 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м.Житомирі цивільну справу №289/330/19 за позовом ОСОБА_1 до Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 31 березня 2020 року, постановлену під головуванням судді Сіренко Н.С. в м. Радомишлі,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

31 березня 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді Сіренко Н.С. обґрунтовуючи її тим, що він звертався до Вищої ради правосуддя із скаргою на дії судді Сіренко Н.С. та за результатами розгляду якої, вказану суддю було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а тому у заявника виникають сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 31 березня 2020 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області знаходиться цивільна справа №289/330/19 за позовом ОСОБА_1 до Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2019 року відкрито загальне позовне провадження.

15 жовтня 2019 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Луньової Д.Ю. до якої було долучено довіреність, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси та вести справи від його імені, в його інтересах по справах (як по цивільних, так і по господарських, адміністративних справах, тощо), у судах всіх інстанцій України.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.10.2019 в задоволенні заяви ОСОБА_2 було відмовлено.

21 жовтня 2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 повторно звернувся до суду першої інстанції із заявою про відвід судді Луньової Д.Ю.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 04.11.2019 заяву ОСОБА_2 було залишено без розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.12.2019 вказану цивільну справу передано на повторний автоматизований розподіл у зв`язку із відрахуванням судді ОСОБА_3 Д ОСОБА_4 Ю. зі штату Радомишльського районного суду Житомирської області.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.01.2020 суддею ОСОБА_5 прийнято до свого провадження цивільну справу №289/330/19.

31 березня 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявив відвід судді Сіренко Н.С. у якій зазначив, що він звертався до Вищої ради правосуддя із скаргою на дії судді Сіренко Н.С. та за результатами розгляду якої, вказану суддю було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а тому у заявника виникають сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді.

Повертаючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції з урахуванням обставин справи дійшов висновку, що дана цивільна справа не являється малозначною, а представником у суді може бути лише адвокат, яким ОСОБА_2 не являється, а отже не є учасником даної цивільної справи, тому питання про відвід судді, заявлений Бойком ОСОБА_6 , вирішенню не підлягає.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.1 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Частиною 1, 3 ст.3 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями ст. 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

В ч. 1, 4 ст. 42 ЦПК України зазначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи, у справах можуть брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч.1, 2 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Стаття 60 ЦПК України визначає коло осіб, які можуть бути представниками, зокрема представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність. За винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу (ч.1,2 вказаної статті).

Документами, що підтверджують повноваження адвоката як представника є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2.

Так, згідно із частиною третьою статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Таким чином, з 1 січня 2019 року представництво в судах першої інстанції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України (в редакції станом на дату відкриття провадження), для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За ч. 4 ст. 19 ЦПК України, малозначні справи підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування, інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах про спадкування.

Заява про відвід судді Сіренко Н.С., підписана представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 , на підтвердження його повноважень надана довіреність, яка видана ОСОБА_2 , як фізичній особі.

В матеріалах даної цивільної справи відсутні документи, які підтверджують повноваження ОСОБА_2 як адвоката.

Враховуючи те, що справа за позовом ОСОБА_1 до Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно не є малозначною, а представником у суді першої інстанції може бути лише адвокат, яким ОСОБА_2 не являється, а отже останній не є учасником вказаної цивільної справи, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про повернення заяви про відвід судді Сіренко Н.С. заявнику.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам процесуального права, передбачених ст.376 ЦПК України підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 31 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді