Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Рябоконь Юлія Станіславівна, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно, -

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який згодом уточнив та в обґрунтування якого зазначив, що його матері ОСОБА_3 за життя належала 2/3 частин жилого будинку АДРЕСА_1 . Позивач, разом зі своєю сім`єю та матір`ю, з 2006 року до смерті матері ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) мешкали за адресою - АДРЕСА_2 , оскільки через похилий вік та хворобливий стан матір потребувала лікування, постійного догляду та допомоги. Разом з тим позивач мав реєстрацію за іншою адресою, а саме у спірному будинку АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді 2/3 частин жилого будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги є позивач та його брат - ОСОБА_2 . У вересні 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Рябоконь Ю.С. щодо оформлення своїх спадкових прав на спірну частину будинку, проте у прийнятті його заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 було відмовлено. Просить суд встановити факт його проживання з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку АДРЕСА_2 в період з 2006 року по день її смерті. Визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 на 2/3 частин жилого будинку АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник ОСОБА_4 , який діє на підставі ордеру від 17.12.2019 року, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви с проханням розглядати справу у їх відсутність, позов підтримали, просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, залишивши розгляд позовних вимог позивача на розсуд суду.

Третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Рябоконь Ю.С. у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13.11.1958 року Портовським районним РАЦС м.Жданова.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12.05.2006 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_5 , актовий запис №647.

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 19.11.1997 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (з 23.11.1973 року по теперішній час).

З витягів про реєстрацію права на нерухоме майно №13854935 від 13.03.2007 року та №22138481 від 12.03.2009 року, убачається, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини будинку АДРЕСА_1 , на підставі рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя №2-296/2009 від 05.02.2009 року. Власником інших 2/3 частин вказаного будинку, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 13.03.2007 року за №2-623, є ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 31.03.2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , актовий запис №435.

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 12.02.2002 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, місцем реєстрації ОСОБА_3 (за життя) - АДРЕСА_2 (з 29.10.1958 року).

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді 2/3 частин жилого будинку АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 являються її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які до нотаріальної контори у встановлений законодавством шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини не звернулись.

До матеріалів справи додано письмові пояснення відповідача ОСОБА_2 , згідно яких останній вказав, що у встановлений піврічний строк він до органів нотаріату із заявою про отримання своєї частки після смерті матері - ОСОБА_3 , не звертався, тобто фактично на момент розгляду справи спадщину не прийняв.

Отже, з моменту відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , жодна особа, окрім позивача, з заявою про прийняття спадщини не зверталась та претензій на майно не заявляла.

При зверненні позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , йому у прийнятті відповідної заяви та вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, оскільки ОСОБА_1 не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк та не надав докази постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наданих суду, встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає у будинку АДРЕСА_2 разом зі своєю сім`єю. У 2006 році з ними стала проживати матір ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка у 2012 році померла. Остання проживала за вказаною адресою з позивачем без реєстрації місця проживання, проте вони вели спільне господарство, син здійснював за нею постійний нагляд, купував харчування, ліки, та після її смерті поховав за власні кошти.

Згідно вимог ст.315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, має для позивача важливе юридичне значення, а саме для оформлення спадщини за законом.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 з 2006 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, вимоги позивача про визнання за ним права власності на майно, яке залишилося після смерті спадкодавця, суд вважає заявленими передчасно та не вбачає підстав для їх задоволення.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його прав власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно роз`яснень, які містяться у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», які також знайшли підтвердження у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, у справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, продовження строку прийняття спадщини (у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем щодо правовідносин, які виникли після набрання чинності ЦК України.

Отже, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, після встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , перешкод для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом не вбачається, у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

За таких обставин, на підставі ст.ст.16, 392, 1217, 1222, 1258, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Рябоконь Юлія Станіславівна, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , в житловому будинку АДРЕСА_2 в період з 2006 року по день її смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Пустовойт