Справа № 368/924/20
Рішення

Іменем України

"07" жовтня 2020 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 законним представником яких є ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 за життя якій згідно записів в погосподарській книзі Шпендівської сільської ради Кагарлицького району Київської області належав житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 заповіт на все своє майно не складала.

Після смерті ОСОБА_7 із спадкоємців першої черги залишились діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Позивач у встановлений законом термін звернувся до нотконтори із заявою про прийняття спадщини.

Проте, позивач не може оформити спадщину так як відсутній правовстановлюючий документ на будинок, а тому просить визнати за ним право власності на спадковий будинок.

В підготовчому засіданні позивач свій позов підтримав..

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився. Надіслав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явився. Надіслав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує.

Представник відповідачів позов визнав.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в підготовче засідання не з`явилися. Від законного представника ОСОБА_6 надійшла заява в якій просить слухати справу у їхню відсутність, проти позову не заперечують.

Відповідно до ч. 3ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 .

За життя ОСОБА_7 згідно записів в господарській книзі Шпендівської сільської ради Кагарлицького району Київської області належав житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи. визначені у заповіті.

З а життя ОСОБА_7 заповіт на все своє майно, в тому числі і вищевказаний житловий будинок, складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_7 із спадкоємців першої черги залишились діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Інших спадкоємців після ОСОБА_7 не залишилось.

Позивач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України прийняв спадщину своєї матері ОСОБА_7 , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав з спадкодавцем. Також, висловлюючи свої наміри прийняти спадщину позивач подав заяву до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори, що підтверджується листом нотаріальної контори.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також на час відкриття спадщини постійно проживали з спадкодавцем ОСОБА_7 , а відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на час смерті матері ОСОБА_7 були неповнолітніми. Проте всі відповідачі не подавали до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Крім того, відповідачі не заперечують про ти того щоб спадковий житловий будинок був успадкований лише позивачем та відмовляються від своєї частини спадщини на користь позивача.

Оскільки інших спадкоємців за законом після ОСОБА_7 не залишилось, заповіт на житловий будинок не був складений, відповідачі не подавали до нотаріуса заяв про прийняття спадщини, позивач як спадкоємець за законом першої черги має право на успадкування спадщини ОСОБА_7 .

Після прийняття спадщини, з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок за кожним, позивач звернувся до державного нотаріуса, який попросив надати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок на ім`я ОСОБА_7 .

На вимогу нотаріуса Дідук Д.Г. не зміг надати правовстановлюючий документ на будинок, оскільки за життя такий документ ОСОБА_7 не виготовлявся та зареєстрований не був. Тому нотаріус відмовив позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ.

ОСОБА_1 звернувся до організації, що здійснює технічну інвентаризацію об`єктів нерухомості, для з`ясування питання чи було зареєстровано за ОСОБА_7 право власності на житловий будинок. На звернення позивача було надано відповідь, згідно якої повідомлено, що право власності за ОСОБА_7 не було зареєстровано.

В зв`язку з чим, державним нотаріусом було рекомендовано позивачу звернутись до суду щодо визнання за ним в порядку спадкування права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_7 .

На даний час, за умов відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_1 не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору прийняти у спадщину житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та осново-положних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», «Спадеа і Скалабріно проти Італії», «Іммобільяре Саффі» проти Італії», «Максименко та Герасименко проти України», «Новоселецький проти України» тощо, втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах; а також таке втручання передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Дане стверджується копіями свідоцтва про смерть, витягу з Реєстру актів цивільного стану про шлюб, свідоцтва про встановлення батьківства, свідоцтва про народження, виписки з погосподарської книги, відповіді нотаріуса, технічного паспорту на житловий будинок, довідки БТІ.

На даний час власник нерухомого майна - ОСОБА_7 померла і згідно ч.4 ст. 25 ЦК України її цивільна правоздатність припинилась в момент смерті .

А тому, суд вважає за необхідне на підставі ст.1261,328 ЦК України визнати за позивачем, як спадкоємцем за законом, право власності на спадковий житловий будинок.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.. 328, 392, 1261 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 право власності на житловий будинок (загальна площа приміщень 51,4 кв. м., житлова площа 30.3 кв. м., допоміжна площа 21,1 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями ( погріб під літ.Б, колодязь під літ.а1), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набуває законної сили відповідно до ст.. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду. протягом 30 днів.

Повний текст рішення виготовлено 23.10.2020 року.

Суддя : Т.Є. Іванюта