Справа № 234/8126/20
Провадження № 2-о/234/541/20
Рішення

іменем України

28 травня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ткачової С.М.,

за участю секретаря судового засідання Коніної К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

Обставини справи:

26.05.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме заборонити перебувати в місці проживання (перебування) заявника, наближатися ближче ніж за 200 метрів до дворової території місця проживання та місця проживання заявника, тобто місця частого відвідування постраждалою особою, вести листування, телефонні переговори з заявником або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, протягом 6 місяців з дня ухвалення рішення суду. В обґрунтування вказаних вимог заявниця зазначає, що в квітні 2019 року вона познайомилась з ОСОБА_2 . В жовтні 2019 року між ними виникли фактичні шлюбні відносини і вони однією родиною стали мешкати за місцем проживання ОСОБА_2 та вести спільне господарство. З ними також мешкали її неповнолітні діти від першого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час спільного проживання у ОСОБА_2 ставалися необґрунтовані приступи агресії по відношенню до його колишньої дружини, в ході яких останній в присутності неї та дітей звинувачував її в тому, що з її вини був розірваний шлюб та висловлював погрози застосування до неї психологічного та фізичного насилля. На цієму ґрунті між заявницею та ОСОБА_2 виникали сварки, але останній по відношенню до неї на той час не висловлював погроз та не застосовував насилля. Пізніше їй стало відомо, що однією із причин розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та його колишньою дружиною, було застосування до останньої насильства з боку чоловіка. Але на той час заявниця і думки не мала, що ОСОБА_2 спроможний застосувати насилля. Однак, 23.01.2020 року приблизно о 16 год. 10 хв. ОСОБА_2 будучи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем їх мешкання, без будь на то яких підстав, знаходячись в агресивному стані, став висловлювати по відношенню до заявниці та її дітей погрози застосування фізичного насилля та ображати нецензурною лайкою. Заявниця повідомила ОСОБА_2 , що при таких обставинах між ними не можуть продовжуватись відносини і створення сім`ї неможливо, та стала збирати свої речі для переїзду. Однак, ОСОБА_2 не зупиняючи свої погрози, став застосовувати по відношенню до її неповнолітнього исна ОСОБА_3 фізичне насилля, стискаючи йому рукою шию та спрямував їй в обличчя удар рукою, але їй вдалося ухилитися від удару. При цьому ОСОБА_2 не заспокоювався та продовжував висловлювати погрози застосування фізичного насилля до неї та її дітей, якщо вона не буде з ним спільно мешкати. Таким чином, ОСОБА_2 скоював фізичне насилля в сім`ї, що дає підстави вважати, що і в подальшому він буде продовжувати скоювати таке насильство. Реально сприймаючи погрози ОСОБА_2 заподіяти шкоду її здоров`ю та її дітям, заявниця зразу же по телефону звернулася до органів поліції з відповідною заявою. В той же день в присутності працівників поліції заявниця переїхала до своїх батьків. За даним фактом ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Однак, ОСОБА_2 після розірвання стосунків, почав переслідувати її, надсилаючи повідомлення на телефон, вимагав продовжити спільне мешкання, а у разі її відмови погрожував постійним переслідуванням, фізичним насиллям та створенням проблем їй та її діям на роботі та у школі, у зв`язку з чим заявниця була вимушена звернутися до органів поліції по факту переслідування та погроз. 29.02.2020 року працівниками національної поліції до ОСОБА_2 був застосований терміновий заборонний припис. Деякий час ОСОБА_2 не переслідував заявницю і вона вважала, що більше вони не зустрінуться і він залишить її в покої. Але починаючи з травня 2020 року ОСОБА_2 знов почав переслідувати її, посилаючи погрози в виді СМС-повідомлень та її телефон, та посилаючи погрози на її адресу з соціальної мережі « Фейсбук », зареєстровану на його брата ОСОБА_6 , на телефони її колег. Усі погрози зводились к тому, що в разі відмови від спільного проживання з ним у неї будуть великі проблеми. Так, 20.05.2020 року таке повідомлення надійшло на телефон її колеги ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_2 переслідує її, чекаючи біля прохідних заводу, які розташовані ближче до її дому, після роботи. Про це їй повідомляють її співробітники, та вона вимушена виходити з заводу через інші прохідні, так як боїться погроз ОСОБА_2 і реально хвилюється за своє здоров`я. Таким чином, ОСОБА_2 систематично здійснює психологічне насильство, яке полягає в тому, що він постійно переслідує заявницю, турбує СМС-повідомленнями з погрозами, що негативно впливає на її психологічний стан. В результаті постійних емоціональних стресів, вона не може нормально працювати та відпочивати, постійно очікуючи неправомірних дій від ОСОБА_2 . Самостійно він свої противоправні дії не припинить, на що вказують його попередні дії. Вважає, що противоправним діям ОСОБА_2 можливо протидіяти обмежувальним приписом, так як на цей час існують ризики застосування з боку останнього фізичного та психологічного насилля. У зв`язку з чим заявниця просить видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці її проживання (перебування), наближатися ближче ніж за 200 метрів до дворової території місця її проживання та місця проживання, тобто місця частого відвідування постраждалою особою, та вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, протягом 6 місяців з дня ухвалення рішення судом.

Ухвалою від 26.05.2020 року Краматорським міським судом Донецької області прийнято заяву, відкрито провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, проте надала заяву, відповідно до якої просила розглянути справу у її відсутності, на задоволенні заяви наполягає..

У судове засідання представник заявника ОСОБА_8 не з`явився, проте надав заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні заяви наполягає..

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення слухання справи від нього не надходило.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3505 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вичиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно п.4 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до копії листа від 17.02.2020 року Управління превентивної діяльності ГУ НП в Донецькій області в межах компетенції розглянуло звернення ОСОБА_1 від 31.01.2020 року щодо прийняття заходів до співмешканця, який вчиняє домашнє насильство. Звернення зареєстровано до Журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події ГУНП в Донецькій області 05.02.2020 року за № 463 та розглянуто. Проведеною перевіркою ознак складу кримінального або адміністративного правопорушення не встановлено. Звернення розглянуто відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян». Також повідомили, що раніше 27.01.2020 відносно співмешканця ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до копії постанови Краматорського міського суду Донецької області від 07.02.2020 року ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за застосування домашнього насильства психологічного характеру стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

29.02.2020 року працівниками поліції було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 .

Одним із доказів переслідування ОСОБА_1 є листування через соціальні мережі з невідомого номеру телефону.

З матеріалів справи вбачається, що домашнє насильство з боку ОСОБА_1 носить постійний та регулярний характер.

Відповідно до копій свідоцтв про народження заявниця ОСОБА_1 має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи встановлені судом обставини, з метою захисту інтересів заявника та її дітей, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо зазначених осіб, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Поміж тим, на підставі оцінки ризиків суд вважає, що обмежувальний припис слід застосувати строком на шість місяців.

Згідно ч.3 ст. 3505 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч.4 ст. 3506 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 3501-3508 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців.

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

-заборонити перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити наближатися ближче ніж за 200 метрів до місця проживання та дворової території місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя С.М. Ткачова