Дата документу 27.04.2020 Справа № 331/3906/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3906/19 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1226/20 Жукова О.Є.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Юнівес» - Микитюка Дениса Олександровича на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 04.09.2017 року приблизно о 18 годині 25 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух по вул. Шкільній, в м . Запоріжжі .

Наблизившись до нерегульованого перехрестя вул. Шкільної з вул. Авангардною, ОСОБА_2 не впевнилась у безпеці, почала виконання повороту ліворуч, чим припустила зіткнення з мотоциклом «Ямаха» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням.

В наслідок зазначеної ДТП, йому спричинено матеріальну шкоду у вигляді пошкодження мого майна - мотоциклу «Ямаха» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На час ДТП, цивільно-правова відповідальність особи, яка керувала забезпеченим транспортним засобом «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес», що підтверджується полісом № АМ/1326210.

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування...», 24.04.2018 року, з метою обов`язкового досудового врегулювання спору, він письмово звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» із «Повідомленням» про подію ДТП та «Заявою» про виплату страхового відшкодування.

Вказує, що йому було видано пам`ятку, із зазначенням номеру його страхової справи (№ ГО-9189) із переліком документів, які долучені до заяви та які необхідно надати. У цій пам`ятці зазначено, що розрахунок розміру страхового відшкодування здійснюється після надання всіх необхідних документів. Оскільки на час подання заяви сума матеріальної шкоди не була встановлена, то у заяві ця сума не була зазначена. Представником страховика позивачу було повідомлено, що після встановлення експертом суми шкоди - заяву буде уточнено.

До грудня 2018 року страховик не здійснив виплату страхового відшкодування у встановлений законом строк та жодних письмових пояснень щодо причин несплати та затримки страхового відшкодування не надав. Його неодноразові звернення ігнорувалися, а виплата страхового відшкодування не здійснювалась.

Не отримавши жодної відповіді, він був вимушений самостійно звернутися до судового експерта-товарознавця Филь О. П.. Про час та місце огляду мотоцикла він завчасно повідомив страховика телеграмою.

Отримавши висновок експерта № 3206, він знову звернувся до страховика, і йому було запропоновано зазначити суму страхового відшкодування шляхом заповнення бланку «Заяви», але вже з урахуванням суми, встановленої висновком експерта № 3206. Розраховуя на можливість отримання відшкодування таким шляхом, 28.02.2019 року його представником було заповнено такий бланк «Заяви» і це була повторна заява на здійснення страхового відшкодування.

Через деякий час представником ПрАТ «СК «Юнівес» йому було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із нібито пропуском строку звернення із заявою на виплату відшкодування.

Оскільки заяву на виплату страхового відшкодування було подано позивачем 24.04.2018 року, з огляду на вимоги ст. 36.2 Закону страхове відшкодування повинно бути сплачено страховиком у 90 денний строк, тобто в термін до 23.07.2018 року.

Таким чином, термін прострочення виплати страхового відшкодування на день подачі позовної заяви складає 400 днів.

Враховуючи, що відповідачем не було у добровільному порядку виконані свої обов`язки у відповідності до норм діючого законодавства України, вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача у відшкодування шкоди - завданої ДТП 69 848,30 грн., пеню в розмірі 27 150,85 грн., судові витрати на загальну суму 11 069, 00 грн., з яких 1 069, 00 грн. за сплату судового збору та 10 000,00 грн. у вигляді витрат на правничу допомогу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2020 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 в відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 68 848 грн. 30 коп., пеню в сумі 26 762 грн. 10 коп., а всього 95 610 грн. 40 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 956 грн. 10 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ПрАТ «Страхова компанія Юнівес» - Микитюк Д.О. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не повно з`ясовані обставини справи та не досліджені і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Не враховано, що позивачем пропущено передбачений законом строк для звернення з заявою до страховика з приводу отримання страхового відшкодування, а тому у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повному обсязі.

На зазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав відзив у якому зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та рішення відповідає нормам матеріального права. Його звернення 24.04.2018 року із повідомленням до страховика, надання всіх необхідних документів, узгодження дати огляду і надання страховику для оцінки транспортного засобу та інші дії, свідчать про вчинення дій, спрямованих на отримання страхового відшкодування, а тому є очевидною констатацією волевиявлення спрямованого на одержання компенсації спричиненої шкоди. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення і ухвалити нове.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково та ухвалює нове рішення у відповідній частині у випадку неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 04 вересня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_2 , та мотоциклом «Ямаха» реєстраційний номер НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_1 . Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 01 лютого 2018 року встановлена вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого, становить 100 000 грн. 24 квітня 2018 року, з метою обов`язкового досудового врегулювання спору позивач звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» із повідомленням про ДТП. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3206 від 11 січня 2019 року вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу мотоцикла «Ямаха» реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 69 848 грн. 30 коп. 28 лютого 2019 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» із заявою про здійснення відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу. Того ж дня ПрАТ «СК «Юнівес» було прийняте рішення № ГО-9198/ЗП про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з пропуском строку звернення із заявою про здійснення відшкодування шкоди.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт своєчасного звернення до страхової компанії із заявою про здійснення відшкодування шкоди та факт неправомірної відмови йому у такій виплаті.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема неналежне дослідження судом першої інстанції доказів, наданих сторонами.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника виходячи з наступного.

Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пп. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів справи вбачається, що 24 квітня 2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено лише повідомлення про ДТП, в той час коли з заявою про здійснення відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу ОСОБА_1 звернувся лише 28 лютого 2019 року - тобто після спливу одного року з дня вчинення застрахованою особою ДТП.

Колегія суддів погоджується з доводом апеляційної скарги, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що повідомлення про ДТП, подане позивачем є тотожним заяві про здійснення відшкодування шкоди, що в свою чергу призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того факту, що ним не пропущено річний строк для звернення до страховика за відшкодуванням, а отже підстави для задоволення позову - відсутні.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_1 є безпідставним та необґрунтованим, а рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову підлягає скасуванню, із відмовою в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Юнівес» - Микитюка Дениса Олександровича задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2020 року у цій справі, в частині задоволення позову ОСОБА_1 скасувати та прийняти постанову наступного змісту:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Юнівес» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 27 квітня 2020 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко