Справа № 750/4160/19
Провадження № 6/750/279/20
У Х В А Л А

26 жовтня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

09.10.2020 заявник звернувся до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та просить визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчих документів для примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2010 року по справі №2-5354/10 по справі №2-5354/10 про стягнення (солідарно) з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором в розмірі 72 427,27 грн., судовий збір 241,42 гри., витрати на ІТЗ 10,00 грн. та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчих листів для примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2010 року по справі №2-5354/10 по справі №2-5354/10 про стягнення (солідарно) з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» заборгованості за кредитним договором в розмірі 72 427,27 грн., судовий збір 241,42 грн., витрати на ІТЗ 10,00 грн.

У судове засідання представник заявника не з`явився, просив заяву розглядати за його відсутності.

Боржники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися завчасно та належним чином.

Представник Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) подав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні питання поклався на розсуд суду.

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) та представник Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Згідно із частиною третьою статті 433 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 липня 2009 року у справі № 2-2963/09 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість по кредиту в розмірі 72427 грн. 27 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судовий збір на користь ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» в розмірі по 241 грн. 42 коп. з кожного. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» в розмірі по 10 грн. з кожного (а.с. 43-45 том І).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2010 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду задоволено. Скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 липня 2009 року (а.с. 78 том І).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість по кредиту в розмірі 72427 грн. 27 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» у відшкодування сплачених судових витрат по 251 грн. 42 коп. з кожного (а.с. 97-98 том І).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2019 року замінено сторону стягувача у виконавчих листах у справі № 2-5354/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, а саме замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (а.с. 46-48 том ІІ).

Відповідно до інформації Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 16 серпня 2019 року, на виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби міста Чернігів перебував виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 2-2963/09 від 19.02.2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» боргу в розмірі 72427 грн. 27 коп. Однак, 03 червня 2013 року державним виконавцем на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на 15 серпня 2019 року вказаний виконавчий документ на виконання до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів не надходив і на виконанні не перебуває. Також, згідно даних АСВП виконавчий документ про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на виконання до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів не надходив і на виконанні не перебуває (а.с. 169-170 том ІІ).

Крім того, згідно з наданою Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 05 листопада 2019 року інформацією, на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби міста Чернігів перебував виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 2-2963/09 від 19.02.2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в розмірі 72427 грн. 27 коп. Однак, 30 грудня 2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 7 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з невиявленням протягом року майна боржника, що було оголошено у розшук. Вказаний виконавчий документ повторно на виконання до відділу не надходив і на виконанні не перебуває. Також, відповідно до даних АСВП та Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень зазначений виконавчий документ відсутній на виконанні у районних, міськрайонних відділах державної виконавчої служби, відділах державної виконавчої служби міста Чернігів, відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с. 173-174 том ІІ).

Заявник зазначив, що посадові особи Деснянського та Центрального відділів державної виконавчої служби міста Чернігів не надають жодного підтвердження факту відправки виконавчих документів стягувачу, а також на момент передачі матеріалів від Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (21.11.2018) на адресу банку постанови державного виконавця разом з оригіналами виконавчих листів не надходили, а тому фактично виконавчі листи втрачено.

Крім того, у зв`язку з процедурою ліквідації банку та тим фактом, що Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» не отримало постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві з оригіналами виконавчих листів, банк вважав, що виконавчі провадження відкриті та виконавчі дії продовжують здійснюватися.

Також, виконавчі листи не були передані від Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ».

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх в добровільному порядку, визначені Закону України «Про виконавче провадження».

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Іммобільяре Саффі проти Італії» (Case of Immobiliare Saffi v. Italy) наголошував, що право на звернення до суду, гарантовано статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у виконавчому провадженні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду

Європейський суд наголосив, що п. і ст. 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право було-б ізольованим, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (п. 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту з мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of . Greece) указаний суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статгі 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1.975 р. п. 36), не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Герін проти Франції» від 29.07.1998 р., п.37).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право на справедливий суд, однак дане право було б ізольованим, якщо допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали чинності. Тлумачення ч.1 ст. 6 вказаної Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Статтею 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.07.2020 року у задоволенні заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі № 2-2963/09, які видавалися на виконання заочного рішення Деснянського районного суд м. Чернігова від 02.07.2009 року, оскільки останнє було скасоване відмовлено. Разом з тим, щодо виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.09.2010 року, відсутні відомості про отримання стягувачем виконавчих листів та перебування їх на виконанні.

14.07.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про видачу стягувану виконавчих листів для примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.09.2010 року по справі № 2-5354/10 про стягнення з до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит заборгованості за кредитним договором.

15.07.2020 року на вказану заяву Деснянським районним судом м. Чернігова була надана відповідь в якій зазначено, що умовою видачі виконавчих листів є вирішення судом питання про поновлення строку пред`явлення їх на примусове виконання (а.с. 229, т. 2).

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, оскільки виконавчі листи, що були видані на підставі заочного рішення суду не були відкликані судом, тому здійснювалося їх виконання до моменту повернення стягувану, а виконавчі листи для примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.09.2010 року по справі № 2-5354/10 про стягнення з до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит заборгованості за кредитним договором не були видані судом, тому слід визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчих документів для примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2010 року по справі №2-5354/10.

Керуючись ст.ст. 352-353, 433 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчих документів для примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2010 року по справі №2-5354/10 по справі №2-5354/10 про стягнення (солідарно) з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором в розмірі 72 427,27 грн., судовий збір 241,42 гри., витрати на ІТЗ 10,00 грн.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчих листів для примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2010 року по справі №2-5354/10 по справі №2-5354/10 про стягнення (солідарно) з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» заборгованості за кредитним договором в розмірі 72 427,27 грн., судовий збір 241,42 грн., витрати на ІТЗ 10,00 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Карапута