Справа № 766/2382/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 05.05.2016 рокузвернулася до суду з вказаною позовною заявою до Управління доріг Херсонської міської ради, Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 25.06.2015 року близько 11:30 години за адресою: АДРЕСА_1 сталося ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «Honda Civic», д/н НОМЕР_1 , що належить на праві власності позивачу. Причиною ДТП став наїзд автомобілем «Honda Civic» на люк колодязя зливової каналізації, що знаходився у відкритому стані на проїзній частині АДРЕСА_2 Комкова. За результатами огляду місця події, працівниками ДАІ було складено адміністративний протокол НОМЕР_2 на заступника начальника Управління доріг Херсонської міської ради ОСОБА_2 за ч.4 ст.140 КУпАП. Постановою Суворовського районного суду м.Херсона від 21.07.2015 року по справі №668/8131/15-п провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрито. З постанови від 21.07.2015 року вбачається, що у суді правопорушник свою вину не визнав та пояснив, що на даній ділянці відсутні колодязі зливової каналізації. При виїзді на місце скоєння ДТП встановлено, що даний колодязь належить Комунальному підприємству «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона». Постановою апеляційного суду Херсонської області від 04.11.2015 року по справі №33/791/358/15 апеляційну скаргу позивача задоволено, постанову суду першої інстанції скасовано, провадження по справі закрито по нереабілітуючим підставам (через закінчення на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення). Таким чином, станом на момент подання позову до суду не встановлено хто з відповідачів повинен нести відповідальність за шкоду, спричинену внаслідок ДТП. На Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Департаменту житлово-комунального господарства ХМР відповідно до положень ст.ст.9, 12 ЗУ «Про дорожній рух» покладений обов`язок по утриманню у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження та своєчасному виявленню перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами. Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства міста Херсона» є виробничим підприємством водопостачання і каналізації міста Херсон, а отже, саме на цю комунальну установу як на балансоутримувача мереж покладено обов`язок зі здійснення технічної експлуатації цих мереж. Отже, балансоутримувачем мереж та споруд водовідведення та каналізації, якими обладнані автомобільні дороги в м.Херсоні, в тому числі й ті, що розташовані в АДРЕСА_1 , а також автомобільних доріг, є відповідач, що визначає обов`язок останнього забезпечити їх належне та безпечне функціонування та експлуатацію у спосіб, що унеможливить її негативний вплив на мешканців міста та пошкодження їх майна. Згідно висновків автотоварознавчого дослідження від 18.03.2016 року вартість матеріальних збитків, спричинених власнику транспортного засобу внаслідок ДТП, складає 75284,85 гривень. Крім того, внаслідок незаконних дій відповідачів позивачу було завдано моральну шкоду. В результаті пошкодження транспортного засобу позивач позбавлений можливості протягом тривалого часу вести звичний для себе уклад життя, вимушений більше часу витрачати на пересування у своїх справах по місту та за його межами. Це призводить до роздратованості, порушення нервової системи та зайвої фізичної втоми. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 5000,00 гривень. У зв`язку з викладеним, позивач звернулася до суду з даним позовом, просить стягнути солідарно з відповідачів 75284,85 гривень матеріальної шкоди, визначеної автотоварознавчим дослідженням, 700,00 гривень в якості затрат на проведення дослідження, 5000,00 гривень в якості моральної шкоди, а всього 80984,85 гривень, судові витрати позивач просить покласти на відповідачів.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.05.2016 року відкрито провадження у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2017 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Ігнатенко О.Й.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2017 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.02.2018 року, постановленою протокольно, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.02.2018 року, постановленою протокольно, за клопотанням представника позивача замінено відповідача Управління доріг Херсонської міської ради на Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради.

Відповідач Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради надав до суду відзив проти позову, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що згідно постанови Суворовського районного суду від 21.07.2015 року №668/8131/15-п провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрито, оскільки судом встановлено, що на ділянці дороги, де сталася ДТП, відсутні колодязі зливової каналізації, а колодязь, на який вказується, як на перешкоду на дорозі, належить комунальному підприємству «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного управління м.Херсона». Але постановою Апеляційного суду Херсонської області від 04.11.2015 року постанову Суворовського районного суду від 21.07.2015 року скасовано, а провадження у справі закрито через закінчення на момент розгляду справи строку накладенню адміністративного стягнення. Зважаючи на зміст вказаних рішень суду, судами не визначено підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, так як його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не доведена. Звідси слідує, що на даний час відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками, який є умовою для відшкодування матеріальної та моральної шкоди позивачу. Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду №66905123 від 09.07.2017 року, виданої ВДАІ Херсонського МУ УМВС Херсонській області, визначено, що зовнішнім оглядом установлено, що автомобіль Honda Civic, держ.номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження передньої правої та передньої центральної частин. В той же час, відповідно до звіту №18 від 18.03.2016 року автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, нанесеної власнику транспортного засобу, при візуальному огляді транспортного засобу встановлено, що мають місце пошкодження та потребують заміни, зокрема, крило переднє ліве, боковина кузова ліва, панель даху, дверцята передні з лівої сторони, панель підлоги лівої частини, стойка А лівої боковини, переднє вітрове скло, дзеркало бокового виду ліве, облицювання коробу повітря-притоку (пошкоджена зліва), дверцята задні зліва, облицювання порогу лівої боковини, крило переднє праве, боковина кузова права верхня частина, сидіння переднє зліва. Згідно висновків наданого позивачем Звіту вартість матеріальних збитків власнику транспортного засобу складає 75284,85 грн. Проте, відповідно до Звіту, визначення причинно-наслідкового зв`язку між тією чи іншою подією і виникненням тих чи інших пошкоджень автомобілю, його складових частин, не входить до компетенції автотоварознавчої експертизи, а є прерогативою трасологічної експертизи. Беручи до уваги зазначене, враховуючи той факт, що з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди - 25.06.2015 року 11:00 годин до моменту звернення позивача для проведення автотоварознавчого дослідження - 22.02.2016 року минув певний час, сторона відповідача вважає, що наявність причинно-наслідкового зв`язку між скоєною ДТП та пошкодженнями, виявленими на автомобілі, не є доведеною. Враховуючи вищевикладене, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідач Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» надав до суду відзив проти позову, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що відкритий люк, через який сталося ДТП не належить підприємству та не перебуває на його балансі. Згідно реєстраційних документів, основними видами діяльності МКП «ВУВКГ м.Херсона» є централізоване постачання холодної води, приймання каналізаційних вод, відведення й очищення стічних вод. У відповідності із Законами України «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги» обов`язок утримання автомобільних доріг загального призначення в межах міста відноситься до компетенції міських рад та їх виконавчих органів. 24.05.2016 року працівниками МКП «ВУВКГ м.Херсона» було здійснено обстеження ділянки проїзної частини, на якій відбулося ДТП. В результаті обстеження було складено акт про те, що колодязь, після наїзду на який і відбулося ДТП, є колодязем зливової каналізації та перебуває на обслуговуванні КП «Дорожник». Крім того, у постанові Суворовського районного суду м.Херсона від 21.07.2015 року у справі №668/8131/15-ц зазначено, що складено протокол, відповідно до якого ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді заступника начальника управління доріг не вжив заходів до належного утримання оглядового колодязя ливневої каналізації на АДРЕСА_1 , де під час наїзду на люк автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Тобто, оглядовий колодязь, через який відбулося ДТП, є оглядовим колодязем зливової каналізації, утриманням якого займається КП «Дорожник» Херсонської міської ради. Таким чином, через те, що оглядовий колодязь системи зливової каналізації не знаходиться на балансі та утриманні МКП «ВУВКГ м.Херсона», воно не може відповідати за шкоду, спричинену не з вини підприємства.

Представник позивача заявою від 18.01.2019 року уточнив позовні вимоги та просив стягнути завдану шкоду з відповідача Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради, а відповідача Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» виключити з кола відповідачів.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.01.2019 року, постановленою протокольно, задоволено клопотання представника позивача відповідача Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» виключено з кола відповідачів та залучено до участі у справі в якості третьої особи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові з посиланням на те, що ДТП сталося через незадовільне експлуатаційне утримання автодоріг відповідачем Управлінням транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради, а до повноважень якого як власника комунального майна входить належне утримання доріг. В останнє судове засідання не з`явився, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» в судовому засіданні покладався на розсуд суду при вирішенні спору, подальший розгляд справи просив здійснити за відсутності третьої особи. В останнє судове засідання представник третьої особи не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановлений законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч.1, п.п.1, 3, 7, 10 ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 08.12.2010 року, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу, реєстраційний номер якого НОМЕР_1 , 1995 року випуску.

Згідно довідки №66905123 про дорожньо-транспортну пригоду від 09.07.2015 року сталася ДТП 25.06.2015 року о 11:30 годині наїзд на перешкоду. Учасником ДТП є т/з марки «Honda Civic», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Автомобіль отримав такі механічні пошкодження: передня права частина, передня центральна частина.

По факту даного ДТП був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Постановою Суворовського районного суду м.Херсона від 21.07.2015 року по справі №668/8131/15-п про адміністративне правопорушення встановлено, що відносно ОСОБА_2 складено адміністративний протокол, відповідно до якого він, перебуваючи на посаді заступника начальника управління доріг, не вжив заходів до належного утримання оглядового колодязя ливневої каналізації на АДРЕСА_1 , де під час наїзду на люк, автомобіль Хонда, д.н. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження 25.06.2015 року. У судовому засіданні правопорушник свою вину не визнав, пояснив суду, що на даній ділянці вулиці відсутні колодязі зливової каналізації. При виїзді на місце скоєння ДТП встановлено, що даний колодязь належить Комунальному підприємству «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного управління м.Херсона». Постановою суду провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрито на підставі ст.9 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 04.11.2015 року скасовано постанову Суворовського районного суду м.Херсона від 21.07.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , провадження у справі закрито, через закінчення на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Постановою встановлено, що постанова судді не ґрунтується всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, доводи суду ґрунтувалися лише на твердженнях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що є неповним дослідженням та вивченням обставин справи.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом позивача, не встановлено.

Згідно звіту №18 від 18.03.2016 року експертного автотоварознавчого дослідження з встановлення вартості матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу від 18.03.2016 року, ринкова вартість транспортного засобу Honda Civic, державний номер НОМЕР_1 , станом на 25.06.2015 року складає 75284,85 гривень; вартість відновлювального ремонту складає 289269,95 гривень; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових та автошин складає 113770,71 гривень; вартість матеріального збитку, нанесеного власнику внаслідок ДТП 25.06.2015 року, складає 75284,85 гривень.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу.

Разом з тим для покладення на відповідача обов`язку щодо відшкодування майнової шкоди на підставі статті 1166 ЦК України суду слід встановити наявність таких умов: протиправна поведінка (дії, бездіяльність) особи; шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою.

На Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради, відповідно до положень ст.ст.9, 12 Закону України «Про дорожній рух», покладений обов`язок по утриманню у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження та своєчасному виявленню перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості невідкладене позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Згідно акту від 24.05.2016 року, складеного комісією у складі начальника юридичного відділу МКП «ВУВКГ м.Херсона» Глоби К.М., заступника начальника юридичного відділу МКП «ВУВКГ м.Херсона» Собчука О.В та начальника технічного відділу МКП «ВУВКГ м.Херсона» ОСОБА_4 , слюсаря АВР технічного відділу МКП «ВУВКГ м.Херсона» ОСОБА_5 , було прийнято здійснено виїзд спеціалістів за адресою: АДРЕСА_1 для проведення перевірки, викладених у позовній заяві ОСОБА_1 за цивільною справою №766/2382/16-ц обставин, та було встановлено наступне: вздовж вул.Комкова прокладено мережу централізованого водопостачання та мережу зливової каналізації, також було складено схему розташування об`єктів. Колодязь водопровідної мережі, позначений на схемі під номером АДРЕСА_3 , знаходиться в задовільному стані, накритий чавунною кришкою, асфальтове покриття довкола колодязя цілісне, ремонтні роботи протягом останнього часу не проводились, знаходиться на балансі МКП «ВУВКГ м.Херсона». Колодязь зливової каналізації, позначений на схемі під номером АДРЕСА_4 , знаходиться в задовільному стані, накритий саморобною сталевою кришкою, асфальтове покриття довкола колодязя цілісне, ремонтні роботи протягом останнього часу не проводились, знаходиться на балансі управління доріг Херсонської міської ради). Колодязь зливової каналізації, позначений на схемі під номером АДРЕСА_5 , знаходиться в задовільному стані, накритий полімерною кришкою, нещодавно проводились ремонтні роботи, про це свідчить встановлення полімерної обичайки та кришки, шляхом бетонування довкола колодязю, знаходиться на балансі управління доріг Херсонської міської ради. Місце ДТП: вул АДРЕСА_1 (опора електромережі МКП «Херсонелектротранс» біля магазину автозапчастин).

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки регулює, зокрема Закон України «Про дорожній рух», відповідно до статті 6 якого до компетенції міських рад та їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху, серед іншого, належить виконання вимог законодавства та рішень органів виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Згідно із статтею 9 наведеного Закону до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення економічних, безпечних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а в разі неможливості- невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

За положеннями статей 14, 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху, до яких належать і водії транспортних засобів, мають право, зокрема на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно зі статтею 24 зазначеного Закону власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться (статті 16, 17 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Відповідно до вимог статей 19, 21 Закону України «Про автомобільні дороги» основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є, в тому числі, забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них державними стандартами та нормами.

Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідають за: 1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 4)відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 із послідуючими змінами затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 11 яких власники дорожніх об`єктів, в тому числі міських вулиць і доріг, або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху;постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями;відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Дорога, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача, є дорогою міста Херсона, знаходиться у віданні Херсонської міської ради і є комунальною власністю.

Для здійснення в межах чинного законодавства України повноважень виконавчих органів ради із задоволення потреб та інтересів мешканців територіальної громади міста у галузі дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Херсонська міська рада створила Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку, основними завданнями якого є як організація державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух та його безпеку, так і управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міста. Управління, зокрема організовує нагляд та контроль за станом дорожнього покриття та за будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням об`єктів дорожнього господарства.

Отже, відповідач є саме тим утвореним Херсонською міською радою, як власником доріг та вулиць міста, уповноваженим органом, який відповідає за стан цих доріг та вулиць відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів та за відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг, що виникли через їх незадовільний стан.

Оскільки факт пошкодження належного позивачеві транспортного засобу через незадовільний стан дороги встановлений судом, підтверджений належними і допустимими доказами та відповідачем не спростований, суд прийшов до висновку, що не забезпечивши виконання необхідних експлуатаційних робіт щодо належного стану дорожнього покриття, а за неможливості це зробити негайно-позначення ями огороджувальними пристроями відповідно до діючих нормативів, відповідач діяв неправомірно і такі неправомірні дії (бездіяльність) невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними засобами перешкод дорожньому руху, стали наслідком пошкодження транспортного засобу, який рухався по дорозі.

Суд враховує, що водій, який керував транспортним засобом позивача, порушень Правил дорожнього руху України не допустив (на такі відповідач не посилається та вони судом не встановлені) і, зважаючи на діюче в Україні законодавство, мав право розраховувати на належний стан дороги, по якій він рухався, а також на належне виконання органом місцевого самоврядування покладених на нього законом функцій та повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо права позивача на компенсацію за рахунок відповідача завданих йому збитків у розмірі витрат на відновлювальний ремонт автомобіля, які становлять суму в 75284,85 гривень.

Даний висновок суду відповідає вимогам статті 1192 ЦК України, яка регулює питання способів відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого у деліктних правовідносинах.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт наявності вини відповідача у вчиненні досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб позивача, оскільки саме на відповідача законодавчо покладено обов`язки постійного контролю експлуатаційного стану усіх елементів дорожніх об`єктів та негайного усунення виявлених пошкоджень чи інших перешкод в дорожньому русі. Однак, порушуючи встановлені обов`язки, відповідачами не здійснено контроль ділянки дороги у АДРЕСА_1 , у місці виникнення вказаної дорожньо-транспортної пригоди, щодо виявлення неналежно закріпленої кришки люка колодязя зливної каналізації, внаслідок чого 25.06.2015 року автомобіль, позивач зазнав механічних пошкоджень.

При цьому відповідачем не було надано суду доказів виявлення аварійного стану люка каналізаційного колодязя та невідкладного позначення його дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинення (обмеження) руху на зазначеній ділянці дороги, а також подальшого ремонту, заміни або фіксації кришки люка.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо правомірності вимог позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 75284,85 грн., 700 грн. в якості витрат на проведення дослідження та судовий збір у розмірі 809,85 гривень, а всього 76794,70 гривень.

Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз`яснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з`ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

З урахуванням вимог позивача в частині стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок незаконних дій відповідача, наслідком чого виникло пошкодження транспортного засобу, позивач був позбавлений можливості протягом тривалого часу вести звичний для себе уклад життя, завдання шкоди призвело до додаткових зусиль для захисту прав позивача, суд прийшов до висновку, що в розрізі даного спору відповідачами має бути відшкодовано на користь позивача моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено в ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст.95 Цивільного процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов до Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, з урахуванням положень ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 809,85 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 83, 247, 259, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1167 ЦК України, ст.ст.9, 12, 14, 16, 24 Закону України «Про дорожній рух», суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради, третя особа - Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради (, м.Херсон, вул.Залізнична, 8) на користь ОСОБА_1 75284,85 гривень матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, 700,00 гривень витрат на проведення авто товарознавчого дослідження, всього 75984,85 гривень.

Стягнути з Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради (, м.Херсон, вул.Залізнична, 8) на користь ОСОБА_1 5000,00 гривень завданої моральної шкоди.

Стягнути з Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради (, м.Херсон, вул.Залізнична, 8) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 809,85 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан