ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/699/20 Справа № 705/4817/18Головуючий по першій інстанції Корман О.В.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції Вініченко Б.Б.
УХВАЛА

23 квітня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення чинності договору і права сторін, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення чинності договору і права сторін. Позовні вимоги мотивував тим, що згідно договору від 27.05.1994 р. ОСОБА_2 і ОСОБА_1 спільно володіють і користуються 1/3 частиною будинковолодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується реєстрацією в Уманському відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації за №2081 на підставі свідоцтва про право власності і свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 . Однак, у 2017 році ОСОБА_2 односторонньо вийшла з зазначеного договору і передала частину спільних майнових прав третім особам ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , що призвело до припинення дії договору і спільних принципів.

Просив встановити чинність договору від 27.05.1994 р. на 1/3 частину будинку по АДРЕСА_1 на договорних правових основах і в повному обсязі для ОСОБА_1 і нових суб`єктів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і частково для ОСОБА_2 щодо невиконаних нею зобов`язань за час дій в договорі.

13 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про витребування доказів. Своє клопотання мотивував тим, що частину доказів ним не було надано разом з позовною заявою з причин, що не залежали від нього, так як їх оригінали знаходяться у відповідача. Тому, просив витребувати у відповідача, договір дарування частки житлового будинку від 29 серпня 2017 року, дарувальниця ОСОБА_2 , обдарована ОСОБА_4 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 серпня 2017 року, заявник ОСОБА_4 ; договір дарування земельної ділянки від 29 серпня 2017 року, дарувальниця ОСОБА_2 , обдарований ОСОБА_5 ; витяг з державної реєстрації в Держаному земельному кадастрі з обмеженнями у використанні земель від 29 серпня 2017 року, заявник ОСОБА_5 ; витяг з обмеження прав на земельну ділянку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 серпня 2017 року, заявник ОСОБА_5

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 лютого 2020 року залишено без задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті на 01 квітня 2020 року.

Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що позивач звертаючись до суду з позовною заявою, не зазначав про наявність доказів, які вказані ним у клопотанні про витребування доказі, та про неможливість отримання таких доказів самостійно. Крім того, позивач не надав суду доказів того, що він здійснив всі залежні від нього дії, на отримання таких доказів до звернення з позовною заявою до суду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 лютого 2020 року і прийняти нове рішення щодо клопотання про витребування доказів від 13 грудня 2019 року. Судовий збір стягнути з відповідача в дохід державного бюджету.

Апеляційні вимоги обґрунтував тим, що суд неповно з?ясував обставини, що мали значення для справи та необгрунтував відмову в клопотанні про витребування доказів. Зазначив, що його клопотання про витребування доказів направлено суду для забезпечення виконання відповідачем своїх процесуальних обов`язків за ч.3 ст.83 ЦПК України. Вважає, що суд залишаючи його клопотання без задоволення, недотримався вимог ч.4,7 ст.81, і ч.1 ст.84 ЦПК України, а оскаржувана ним ухвала суду містить ознаки порушень процесуальних норм і інших порушень позивача, що привело на його думку, до неправильного вирішення справи і є підставою для оскарження.

Однак, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути предметом апеляційного перегляду і підлягає поверненню апелянту, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадка, передбачених ст.353 цього Кодексу.

У ст.353 ЦПК України наведено перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду. Зазначений перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, оскаржувана ухвала позивачем в частині залишення без задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів до вказаного переліку не включена, а тому окремо від рішення суду першої інстанції оскарженню не підлягає.

Як встановлено у ч.2 ст.353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що забезпечення доказів це процесуальна дія суду, яка вчиняється за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Підстави і порядок забезпечення доказів, вимоги до заяви про забезпечення доказів, а також порядок розгляду судом заяви про забезпечення доказів унормовано у ст.ст. 116-119 ЦПК України.

Заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст.ст. 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів

Відповідно до ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Так, зі змісту апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 вбачається, що звертаючись до суду з клопотанням про витребування доказів, просив їх витребувати у відповідача, оскільки оригінали знаходяться саме у відповідача і самостійно їх отримати він не може. Такі вимоги позивача є клопотанням про витребування доказів, оскільки свідчать про неможливість отримання вказаних в клопотанні документів, а не про те, що такі докази у майбутньому не вдасться отримати взагалі. Позивач у клопотанні про витребування доказів не навів підстав для забезпечення цих доказів відповідно до наведених вище положень ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України, подання скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, є підставою для повернення її судом апеляційної інстанції скаржнику без розгляду.

Така правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26.11.2019 р. справа №401/1824/17 (провадження №61-20883ск19).

Колегія суддів приходить до висновку, що за викладених обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 лютого 2020 року не може бути предметом апеляційного перегляду та підлягає поверненню скаржнику без розгляду, а апеляційне провадження до закриття.

Керуючись ст.ст.353, 357, 362 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення чинності договору і права сторін - закрити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 лютого 2020 року повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Судді: