Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1719/16-ц Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 50 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 05 квітня 2016 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г.

у цивільній справі №295/1719/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей та ОСОБА_2 в загальній сумі 262 567,97 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що на виконання рішень суду відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на її утримання. Проте відповідач не сплачує аліменти, внаслідок чого з його вини утворилася заборгованість. А тому на підставі ст.196 СК просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню у вказаному вище розмірі.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів, яка станом на 01.01.2016 року становить 262 567,97 грн., з яких: 90 941,25 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів у справі № 2-4796/09 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 7 736,15 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів у справі № 2-4796/09 на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку; 76 419,57 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів у справі №2-2610/2010 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 87 471,00 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів у справі № 2-2610/2010 на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2 625,67 грн.

Ухвалою Богунського районного суду від 11 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2016 року залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з нього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі фактичної заборгованості 40 513,75 грн. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, внаслідок чого він був позбавлений можливості використати свої процесуальні права, зокрема узяти участь в розгляді справи, подати суду відзив на позов, докази по справі, заявити клопотання, тощо. На думку апелянта, заочне рішення є незаконним оскільки, суд не надав будь-якої оцінки розрахункам пені, здійсненим позивачкою, що вказує на те, що суд не дослідив ці докази та усунувся від перевірки правильності розрахунків розміру пені. При цьому, позивачці було відомо, що аліменти апелянт сплачував лише на старшого сина, який є його сином. Батьківство щодо молодшого сина позивачки він ніколи не визнавав, що підтверджується матеріалами справи та наявністю у провадженні Богунського районного суду м.Житомира справи за позовом апелянта про оспорення батьківства стосовно молодшого сина позивачки. Крім того, недостовірність поданих позивачкою відомостей про стан заборгованості по сплаті аліментів підтверджується довідкою-розрахунком від 20.11.2019 р. № 97309, виданою Богунським районним відділом ДВС, та листом від 30.01.20 р. № 36057/18.21, який було надано адвокату позивачки у відповідь на його запит. Цими документами підтверджується та обставина, що довідки-розрахунки, якими позивачка обґрунтовувала свої позовні вимоги у 2016 році, містили недостовірну інформацію, виданими без документального підтвердження, складеними лише на підставі хибної інформації, яку позивачка повідомила у 2016 році державному виконавцю.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.01.2007 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.12.2009 року (а.с.12,13).

Згідно рішення Богунського районного суду м.Житомира від 09.11.2009 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 15.04.2009 року до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, починаючи з 15.04.2009 року і до 19.01.2010 року.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 14.05.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 15.04.2009 року до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, починаючи з 02.02.2010 року і до 23.12.2012 року.

Відповідно рішенню Богунського районного суду м.Житомира від 14.05.2010 року стягнуто з ОСОБА_1 , 1984 року народження заборгованість по аліментам та пеню за несплату аліментів, яка утворилася станом на 01.03.2011 року за виконавчими листами у справах № 2-4796/09, № 2-2610/2010.

Згідно довідки-розрахунку № 749 від 20.01.2016 року станом на 01.01.2016 року заборгованість по виконавчому листу у справі № 2-4796/09 про стягнення з гр. ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання однієї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 17 941,18 грн.

Згідно довідки-розрахунку № 751 від 20.01.2016 року станом на 01.01.2016 року заборгованість по виконавчому листу у справі № 2-4796/09 про стягнення з гр. ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання становить 662,91 грн.

Згідно довідки-розрахунку № 748 від 20.01.2016 року станом на 01.01.2016 року заборгованість по виконавчому листу у справі № 2-2610/2010 про стягнення з гр. ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання однієї дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 13 060,22 грн.

Згідно довідки-розрахунку № 750 від 20.01.2016 року станом на 01.01.2016 року заборгованість по виконавчому листу у справі № 2-2610/2010 про стягнення з гр. ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання становить 8 849,84 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно вважав, що на відповідача слід стягнути пеню за прострочення сплати аліментів.

При цьому судом враховано, що підставою для звернення позивача з даним позовом до суду стала несплата аліментів на дітей.

У ч.1 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Частиною 1 ст.196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Отже, згідно з нормами ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості за аліментами, що стягуються за рішенням суду з вини платника, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому, форма вини (умисел або необережність) платника аліментів за загальним правилом значення не має.

На виконання приписів ст.196 СК України відповідачем не доведено наявність об`єктивних та незалежних від нього обставин, через які він не мав можливості в повній мірі сплачувати аліменти. Відсутність же у нього матеріальної спроможності здійснювати означені виплати положеннями ч.1 ст.196 СК України не віднесена до переліку кваліфікуючих чинників, які мають враховуватись судом при вирішенні питання про право одержувача аліментів на стягнення неустойки, тому заперечення відповідача в цій частині є безпідставними.

Враховуючи викладені вимоги закону та досліджені в судовому засіданні письмові докази суд дійшов правильного висновку, що внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язку щодо своєчасної сплати аліментів на дітей та дружину, пеня за прострочення сплати аліментів в загальному розмірі складає 262 567,97 грн.

У той же час, положеннями ч.2 ст.196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшено судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За таких обставин, та враховуючи часткову сплату аліментів, незначний його дохід від провадження господарської діяльності, стану його здоров`я, перебування на утриманні ще однієї дитини, що документально підтверджено та враховуючи співмірність розміру заборгованості розміру пені, а також виходячи із загальних засад справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, прописаних у ст.7 СК України, суд вважає, що на підставі ч.2 ст.196 СК України розмір заявленої позивачем до стягнення неустойки підлягає зменшенню до 42000 грн., в тому числі 18000 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів у справі № 2-4796/09 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1000 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів у справі № 2-4796/09 на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку; 14000 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів у справі №2-2610/2010 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 9000 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів у справі № 2-2610/2010 на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку.

За наведених обставин та відповідно до положень п.1 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом зменшення розміру пені до 42000 грн.

В силу положень ст.141 ЦПК пропорційно до розміру задоволеної суми підлягає зменшенню і стягнутий з відповідача судовий збір.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2016 року змінити.

Зменшити з розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів з 262 567,97 грн. до 42000, з яких: 18000 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів у справі № 2-4796/09 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1000 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів у справі № 2-4796/09 на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку; 14000 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів у справі №2-2610/2010 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 9000 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів у справі №2-2610/2010 на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку.

Зменшити розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь держави судового збору з 2 625,67 грн. до 551,2 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 27.05.2020 року.