Справа № 346/3511/18
Провадження № 22-ц/4808/631/20
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В.І.
Суддя-доповідач Томин
У Х В А Л А

01 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення судових молекулярно-генетичних експертиз по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Коломийський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, про встановлення батьківства, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 19 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Коломийський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, про встановлення батьківства відповідача щодо її доньки ОСОБА_3 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19 лютого 2020 року позов задоволено. Визнано батьківство ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_2 Зобов`язано Коломийський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області внести зміни до актового запису №1 від 02.01.2004 року про народження ОСОБА_3 , зазначивши батьком ОСОБА_1 та змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ».

Додатковим рішенням Коломийського міськрайонного суду від 9 квітня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 704,80 грн. судового збору, 6388,80 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 7614,00 грн. витрат на проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Не погоджуючись із рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19 лютого 2020 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, а також клопотання про призначення повторної та додаткової судових молекулярно-генетичних експертиз.

Зокрема, відповідач зазначив, що в нього є сумніви у результаті проведеної 10.06.2019 року Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України молекулярно-генетичної експертизи по даній справі. Він впевнений, що не може бути біологічним батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спільне поживання та шлюбні відносини з її матір`ю ОСОБА_2 вони припинили ще до 01.01.2003 року.

Сумніваючись у правильності аналізу ДНК, він замовив проведення повторної генетичної експертизи. Так, 18.09.2019 року Медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» було проведено аналіз ДНК, згідно якого вірогідність батьківства ОСОБА_1 до дитини ОСОБА_3 дорівнює 0%.

Вважає, що наведене дає підстави для обґрунтованого сумніву у Висновку експерта №10/2017 від 10.06.2019 року.

Просить призначити по справі повторну судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи є ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_3 .? Проведення експертизи доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Оплату за проведення експертизи покласти на відповідача.

Крім того зазначає, що, на його думку, позивач може не з`явитися для проведення такої повторної експертизи, а тому слід провести і додаткову експертизу по зразках, які відбирались Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України та були повернуті до суду.

Просив на вирішення додаткової судової молекулярно-генетичної експертизи поставити питання: чи належить зразок букального епітелію, який є в матеріалах справи №346/3511/18, ОСОБА_1 ; чи існує кровна спорідненість як батьків та дитини у зразків букального епітелію, що є в матеріалах справи №346/3511/18? Проведення експертизи доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Оплату за проведення експертизи покласти на відповідача.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт та його представник подані клопотання підтримали.

Позивач та представник позивача проти задоволення даних клопотань заперечили.

Вислухавши думку сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 103, 105 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Згідно ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року №1950/5, додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

Як роз`яснено у п.п. 10-11 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, згідно аналізу наведених норм, додаткова судова експертиза призначається у випадку неповноти або неясності висновку експерта, а повторна - лише у разі обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта та порушень у її проведенні.

Згідно роз`яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 04.03.2019 року було призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи існує кровна спорідненість як батька ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю ОСОБА_2 ; чи є ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .? Проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (а.с. 64).

Згідно Висновку експерта №10/307 від 10.06.2019 року, складеного на виконання даної ухвали суду старшим судовим експертом сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень та обліку Львівського НДЕКЦ МВС України Флис Х.З. , ДНК-профіль дитини - ОСОБА_3 містить лише ті генетичні ознаки (алелі), які визначені в ДНК-профілях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджує біологічне батьківство останнього відносно дитини. Таким чином, ОСОБА_1 може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_2 . Ймовірність даної події складає 99,9999% (а.с. 71-81).

В ухвалі суду від 04.03.2019 року експерт була повідомлена про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на експерта обов`язків у відповідності до ст.ст. 384, 385 КК України, про що також вказано у висновку експерта.

Експертом зазначено, що відібрання зразків букального епітелію у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проводили 30.05.2019 року в приміщенні Львівського НДЕКЦ МВС України після проведення оплати вартості, відповідно до вимог Інструкції про порядок відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичних експертиз у цивільних справах та/або експертних досліджень за зверненням фізичних і юридичних осіб, про що складено Акт відбирання зразків №133 (а.с. 79). Відбирання зразків проводили на стерильні ватні тампони гігієнічних паличок, які поміщали до окремих відповідно маркованих конвертів. Об`єкти дослідження (зразки букального епітелію ОСОБА_1., ОСОБА_2 та ОСОБА_3.) отримано безпосередньо від вказаних осіб. В результаті тестування об`єктів спостерігали високий рівень матричної активності, що свідчить про значний вміст ДНК у даних об`єктах. Контрольний матеріал працював належним чином.

Згідно Акту відбирання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) №133 від 30.05.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 особисто надавали об`єкти для дослідження у приміщенні відбору зразків ЛНДЕКЦ МВС України у присутності старшого судового експерта ЛНДЕКЦ МВС України Флис Х.З. після встановлення їх особи, про що свідчать їх підписи. Інші особи присутні не були (а.с. 79).

Таким чином твердження апелянта про те, що в нього є сумніви щодо належності йому зразків епітелію, який використовувався при даному дослідженні, є голослівними, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Вказаним експертним висновком надано відповіді на всі поставлені перед експертом питання, відповіді чіткі та однозначні, висновок відповідає вимогам належності, достовірності та допустимості.

З огляду на викладене у суду немає підстав вважати вказаний висновок неповним чи неясним, або таким, що суперечить іншим матеріалам справи чи викликає сумніви в його правильності. Такий буде оцінений судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України, тобто за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Що стосується посилання апелянта на виконаний на його замовлення 18.09.2019 року Медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» аналіз ДНК №23814 згідно якого ймовірність батьківства ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_3 становить 0%, то, як зазначено в результаті, такий проводився в об`ємі, визначеному замовником. Дослідження за умовами замовлення є непроцесуальним, а тому не підпадає під дію та не передбачає повної відповідності нормам законодавства, які регламентують проведення судових експертиз. У зв`язку з наведеним, результати проведених аналізів можуть не мати сили при судовому провадженні. ДНК-аналіз, який міститься у висновку, виконаний виключно в об`ємі інформації, наданої замовником, і не передбачає надання додаткової інформації, консультації та пояснень. Результати проведеного ДНК-аналізу надані виключно для особистої інформації замовника.

Зазначено також, що такі результати дійсні тільки для досліджуваних об`єктів, донори яких не ідентифіковані та вказані замовником. Збереження матеріалів, наданих на дослідження, зразків біологічного матеріалу, результатів дослідження не гарантується лабораторією, у зв`язку з чим надання матеріалів по запитах не здійснюється (а.с. 140).

Крім того, вказане дослідження проводилося тільки за наданими самим відповідачем зразками ОСОБА_1 та ймовірно дитини ОСОБА_3 . Об`єкти біологічної матері дитини надані не були.

Відповідно до ст. 106 ЦРК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Цією ж статтею передбачено, що порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Таким чином, доказів необхідності призначення повторної та додаткової судових молекулярно-генетичних експертиз по справі стороною відповідача не надано, а тому підстав для їх призначення судом не вбачається.

Із врахуванням вище зазначеного колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні даних клопотань.

Керуючись ст.ст. 103, 381, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судових молекулярно-генетичних експертиз відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук