Провадження № 2/742/495/20
Єдиний унікальний № 742/458/20
РІШЕННЯ
02 квітня 2020 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідько В.М., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Богданівської сільської ради про визнання права власності за строками набувальної давності,-
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Богданівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської про визнання за ним права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається із житлового будинку А-1 загальною площею 50,0 кв.м., житловою 32,2 кв.м., сіней а-1, ганку кр, сараю Б-1, сараю б-1, сараю В-1, сараю в-1, погребу пг, літньої кухні Г-1, огорожі N.
Позивач з січня 2010 року проживає в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , але оформити за собою право власності на цей будинок він немає можливості, тому ОСОБА_1 і звернувся з позовною заявою до суду та просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на вищезазначений житловий будинок.
У судове засідання позивач не з`явився, проте останній подав заяву до суду про розгляд справи за відсутності сторони позивача та про задоволення позову в повному обсязі (а.с.18), проти чого в своїй заяві не заперечував представник відповідача, який також просив справу розглянути за його відсутності (а.с.17,19).
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер витягу: 6467661 від 10.02.2005 року виданого Прилуцьким МБТІ ОСОБА_4 належить на праві власності житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 (а.с.7).
Як вбачається із довідки №60 від 10.01.2020 року, виданої КП «Прилуцьке МБТІ» право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Богданівською сільською радою 10.02.2005 року, рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.11.2004 року (а.с.8).
Згідно копії довіреності, посвідченої 06.10.2011 року ОСОБА_5 Вітольдівною, державним нотаріусом державної нотаріальної контори № 1Московського району міста Мінська, ОСОБА_2 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2 уповноважує ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 розпоряджатися всім належним їй майном із правом відчуження та укладення будь яких правочинів, передбач низ законом (а.с.3).
З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого зазначено ОСОБА_4 , вбачається, що такий складається з із житлового будинку А-1 загальною площею 50,0 кв.м., житловою 32,2 кв.м., сіней а-1, ганку кр, сараю Б-1, сараю б-1, сараю В-1, сараю в-1, погребу пг, літньої кухні Г-1, огорожі N(а.с.11-12).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого відділом ЗАГС Мінмісьвиконкому (а.с. 10), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Мінськ Бєларусь.
Як вбачається із довідок № 55-56 від 12.02.2020 року, виданих Богданівською сільською радою Прилуцького району Чернігівської області ОСОБА_1 з січня 2010 року по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито і безперервно користується нерухомим майном, здійснює догляд за будинком і обробляє земельну ділянку (а.с.13).
У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Крім цього, статтею 344 ЦК України передбачено що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.
Також Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).
Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 ЦК України.
Також у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючого документу. При цьому передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що позивач відкрито, безперервно користується та володіє з січня 2010 року і до теперішнього часу будинком за адресою: АДРЕСА_1 , тому відповідно до ст.344 ЦК України суд вважає, за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на зазначений вище житловий будинок.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,
постановив:
Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Богданівської сільської ради про визнання права власності за строками набувальної давності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності за набувальною давністю на об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та складається із житлового будинку А-1 загальною площею 50,0 кв.м., житловою 32,2 кв.м., сіней а-1, ганку кр, сараю Б-1, сараю б-1, сараю В-1, сараю в-1, погребу пг, літньої кухні Г-1, огорожі N.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя В.М.Бездідько