ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2918/20 Справа № 201/9119/18 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2019 року

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2018 року позивач - ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 травня 2014 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 01, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 500,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.

Проте, в порушення умов кредитного договору відповідач своєчасно не виплатила тіло кредиту, проценти за користування кредитними коштами, інші виплати, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 17 354,62 грн, з яких: 500, грн основний борг; 175,00 грн проценти за користування кредитом; 14 900,00 грн заборгованість за пенею.

На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача на свою користь вищезазначену заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2019 року позовну заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» заборгованість по кредитному договору № 01 від 10 травня 2014 року в сумі 17 354 грн 62 коп, з яких 1) заборгованість по кредиту 500 грн, 2) заборгованість по відсоткам за користування кредитом 175 грн, 3) пеня 14 900 грн.

Вирішено питання судового збору.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки ухвалено за відсутності відповідача у справі, яка не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що позбавило останню можливості заявити у суді клопотання про застосування строку позовної давності відносно позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування».

Позивач, в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на доведення факту наявності у ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за кредитним договором, останній платіж за яким було проведено відповідачем у лютому 2015 року; позивач звернувся з позовом у серпні 2018 року, проте через відсутність клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, остання не може бути застосована судом при вирішення спору.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом положень статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 10 травня 2014 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 01, відповідно до умов якого відповідач отримала у кредит грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 500,00 грн.

Відповідно п. 2.2 Договору, вказана сума надається позичальнику одним платежем у день укладення Договору. Позичальник, шляхом укладення договору підтверджує отримання суми кредиту в повному обсязі.

Договором встановлений строк надання кредиту до 23.05.2014 року. Відповідно до п. 9.1 Договору, він вважається укладеним і набуває чинності з моменту надання кредиту і діє до повернення позичальником наданого кредиту і повного погашення ним процентів за кредитом.

Відповідно до положень п.3.3 Договору, позичальник зобов`язується повернути кредит у розмірі, вказаному п. 2.2 Договору, а також сплатити проценти у розмірі 175 грн, нараховані за період починаючи з дати видачі кредитних коштів і закінчуючи датою повернення кредиту, разом 675,00 грн.

За порушення строків повернення кредиту, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені з розрахунку 2% від суми кредиту за кожен день прострочення платежу за кредитним договором (п.6.2).

Як вбачається, ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконувала, кредитні кошти не повернула, проценти не сплатила.

Відповідно до розрахунків позивача, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 01 від 10 травня 2014 року складає 17 354,62 грн, з яких: заборгованість по кредиту 500,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 175,00 грн, пеня 14 900,00 грн.

Між тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач в останнє внесла платіж за кредитним договором 28.02.2015 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 23 серпня 2018 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Оскаржуване судове рішення було ухвалено судом за відсутності відповідача, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Суд першої інстанції, не повідомивши відповідача належним чином про час і місце розгляду справи, фактично позбавив її права на подання заяви про застосування позовної давності до ухвалення судом рішення по суті спору. Внаслідок чого було порушено принципи змагальності та рівності сторін, які є елементами права на справедливий судовий розгляд.

В апеляційній скарзі відповідач порушує питання про застосування строку позовної давності.

Зважаючи на зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову внаслідок пропуску строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 643,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (69037, м. Запоріжжя, Орджонікідзевський район, вул. Сорок років Рад. України, буд. 39-А, оф.25, ) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 643,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів згідно ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова