ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 травня 2020 року

м. Харків

справа № 640/13154/14-ц

провадження № 22-ц/818/519/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

апелянт - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним кредитного договору за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2019 року, постановлене під головуванням судді Золотарьової Л.І., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 22 квітня 2019 року), -

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним кредитного договору.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2019 року позов задоволено. Визнано недійсним кредитний договір №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що відсутні підстави для визнання недійсним кредитного договору від 06.03.2007 року, укладеного між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 за період з 06.03.2007 року по 17.09.2010 року сплачувала кошти на користь Банку на погашення кредиту, тим самим визнавала наявність кредитного договору, погоджувалась з усіма його умовами. Крім того, судом не враховано, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2010 року позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за спірним кредитним договором - задоволено; наразі вказане рішення є чинним. Факт отримання кредиту також підтверджується анкетою позичальника на реструктуризацію кредитної заборгованості від 04.08.2010 року, договорами добровільного страхування майна, що є предметом застави та іпотеки. А висновок судово-технічної експертизи, на думку відповідача, не є належним доказом у справі.

ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2019 року - залишити без змін.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися. Представником позивачки подане до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, на підставі наявних в справі матеріалів (а.с.47-48 т.3).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не підписувала оспорюваний кредитний договір №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року, а отже не висловлювала свою волю на його укладення, що свідчить про відсутність її волевиявлення на вчинення такого правочину. При цьому відповідачем не надані належні та допустимі докази на спростування посилань позову і доказів на його підтвердження.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 06 березня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є відповідач, був укладений кредитний договір №6/4/2007/840-К/141.

За умовами вказаного кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 110 000 доларів США на строк до 05.03.2019 року включно зі сплатою відсотків.

Цільове використання кредиту - проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 06.03.2007 року, що укладений між позичальником та ОСОБА_3 , згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (а.с.195 т.1).

На забезпечення виконання кредитного зобов`язання, 06 березня 2007 року, між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є відповідач, був укладений договір іпотеки, предметом якого є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 .Договір посвідчений ПН ХМНО Купровською (Азадалієвою) Я.М .

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2010 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 06.03.2007 року №6/4/2007/840-К/141 у розмірі 1 018 819,46 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки (а.с.15-17 т.1).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що кредитний договір від 06 березня 2007 року №6/4/2007/840-К/141 слід визнати недійсним, оскільки вказаний договір вона не підписувала, з його текстом не знайома, про його існування дізналася після ознайомлення з матеріалами цивільних справ за позовом Банку про стягнення з неї заборгованості. Лише в червні 2014 року вона отримала повідомлення ПАТ КБ «Надра» про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку з цим звернулася до суду із відповідним позовом про визнання угоди недійсною.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умова про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054, ст. 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 Цього Кодексу

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказувала на те, що вона не підписувала кредитний договір, з його текстом не знайома.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Підпис у договорі - це дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, що підпадає під поняття «правочин» (ч. ст. 202 ЦК України), і стверджує про волевиявлення сторони.

Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа (правова позиція Верховного суду України, висловлена у постанові від 18.12.2013 року у справі №6-127цс13).

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи убачається, що за клопотанням позивачки ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29 серпня 2017 року у справі була призначена судова почеркознавча експертиза (а.с.141 т.1), на вирішення якої поставлені питання:

1)чи відповідає підпис ОСОБА_1 підпису особи з боку позичальника на кредитному договорі від 06 березня 2007 року №6/4/2007/840-К/141?

2) чи відповідає підпис ОСОБА_1 підпису особи з боку позичальника на заяві на видачу готівки від 06 березня 2007 року?

3) чи відповідає підпис ОСОБА_1 підпису особи з боку позичальника на анкеті-заяві оригіналу кредитної справи?

08 листопада 2017 року судовим експертом ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса направлене на адресу суду повідомлення про неможливість надання висновку експерта за почеркознавчою експертизою у справі, оскільки клопотання експерта в повному обсязі не виконано: не надано оригіналів досліджуваних документів та вільних зразків почерку ОСОБА_1 (вільні зразки її підпису надані в обмежувальній кількості) (а.с.159-160 т.1).

Крім того ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 17 січня 2018 року за клопотанням позивача у справі була також призначена судово-технічна експертиза (а.с.171 т.1) на вирішення якої поставлені такі питання:

1)чи є надані з боку ПАТ КБ «Надра» Кредитний договір №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року, заява на видачу готівки № NL-1 від 06 березня 2007 року, анкета-заява кредитної справи №556578/ФЛ від 06.03.2007 року - оригіналами? Якщо ні, то яким чином виготовлені? (а.с.171-172 т.1).

Висновком судово-технічної експертизи №1464 від 20 червня 2018 року встановлено, що до компетенції експерта з технічного дослідження документів не відноситься встановлення чи є кредитний договір, заява на видачу готівки та анкета-заява - оригіналами документів, оскільки визначення статусу документа (оригінал, дублікат, копія) носить правовий характер (а.с.202 т.1).

Натомість матеріали справи свідчать про те, що оригінали кредитної справи за договором №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року були вилучені у Банку в межах кримінального провадження №0002037 постановою слідчого Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 16.08.2013 року (а.с.42-43 т.1).

З листа начальника Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 05 червня 2015 року убачається, що кримінальне провадження №0002037 було направлено до прокуратури Комінтернівського району міста Харкова за №62/9372 від 07.10.2013року з метою направлення його до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області для проведення подальшого досудового розслідування за місцем вчинення кримінального правопорушення, яка в подальшому прокуратурою Комінтернівського району міста Харкова за №04-25-2180-13 від 11.10.2013 року направлена до прокуратури Дзержинського району м.Харкова (а.с.75 т.1).

Слідчий Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 04 лютого 2016 року повідомив суд про те, що 11 лютого 2014 року слідчим Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Пивоваровой Г.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002037 відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. На теперішній час матеріали вказаного кримінального провадження знаходяться в архіві СВ Київського ВП ГУ НП України в Харківській області (а.с.82 т.1).

Під час розгляду апеляційної скарги ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року також задоволено клопотання представника ПАТ КБ «Надра» про витребування у Київського ВП ГУНП в Харківській області матеріалів кредитної справи за кредитним договором №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 ; у Слобідського ВП ГУНП в Харківській області матеріалів кредитної справи за кредитним договором №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 ; у Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області матеріалів кредитної справи за кредитним договором №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 ; у Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури №5 матеріалів кредитної справи за кредитним договором №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 (а.с.190-191 т.2).

Начальник СВ Слобідського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області в листі від 19 грудня 2019 року повідомив, що кримінальне провадження №0002037 від 18.06.2013 року 07.10.2013 року було направлено за територіальною підслідністю до СВ Дзержинського ВП ГУНП в Харківській області (а.с.4 т.3).

Крім того на адресу суду надійшла відповідь від заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №5, з якої убачається, що кримінальне провадження №0002037 від 18.06.2013 року 11.10.2013 року направлено до прокуратури Дзержинського району м.Харкова для організації здійснення подальшого розслідування (а.с.2 т.3).

Таким чином наразі у Банку відсутній оригінал кредитного договору №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року, укладений від імені ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є відповідач.

Зазначений оригінал кредитного договору був вилучений під час складання протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16.08.2013 року, про що зазначено в описі від 16.08.2013 року у пункті 13 (а.с.110-113 т.2).

Протокол від 16.08.2013 року складений старшим ОУ СХР Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майором міліції Заїкіним С.Б. у присутності понятих.

Копія протоколу з описом надана присутному при вилученні начальнику відділу банківської безпеки ВАТ КБ «Надра» - Кричку Ю .В.

Доказів повернення на адресу Банку кредитної справи, в тому числі оригіналу кредитного договору, матеріали справи не містять.

Проте відсутність оригіналу кредитного договору не є підставою для визнання договору недійсним.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

Під час розгляду апеляційної скарги, ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року для з`ясування питання належності підпису ОСОБА_1 на документах кредитної справи, також призначено у справі почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса (а.с.160 т.2). На вирішення експертизи поставлені питання:

1) чи відповідає підпис ОСОБА_1 підпису особи з боку позичальника на кредитному договорі №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року?

2) чи відповідає підпис ОСОБА_1 підпису особи з боку позичальника на заяві на видачу готівки № NL-1 від 06 березня 2007 року?

3) чи відповідає підпис ОСОБА_1 підпису особи з боку позичальника на анкеті-заяві кредитної справи 556578/ФЛ від 06.03.2007 року?

4) чи відповідає підпис ОСОБА_1 підпису особи з боку позичальника на анкеті позичальника на реструктуризацію кредитної заборгованості від 04.08.2010 року?

5) чи відповідає підпис ОСОБА_1 підпису особи з боку позичальника на заяві на договорі добровільного страхування майна фізичних осіб, що є предметом застави № 003137 від 19.01.2009 року?

6) чи відповідає підпис ОСОБА_1 підпису особи з боку позичальника на анкеті-перевірки майна, що виступає забезпеченням по кредиту від 20 грудня 2008 року?

7) чи відповідає підпис ОСОБА_1 підпису особи з боку іпотекодавця договору іпотеки №6/4/2007/980-1/143 від 06.03.2007 року?

Проте почеркознавча експертиза проведена не була у зв`язку з несплатою рахунку вартості робіт по проведенню експертизи.

Процесуальними нормами встановлено обов`язок учасників справи доказувати обставини при невизнанні або оспорюванні них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Матеріали справи свідчать про те, що кредитні кошти за оспорюваним договором було надано позивачці на проведення розрахунку за договором купівлі-продажу від 06.03.2007 року, що укладений між позичальником та ОСОБА_3 , згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (а.с.195 т.1).

Сторонами не заперечується, що 06.03.2007 року, тобто в день укладення кредитного договору, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Зазначений договір купівлі-продажу був посвідчений ПН ХМНО Купровською ( Азадалієвою) Я.М. , реєстрацій номер 271, про що міститься посилання у тексті договору іпотеки.

В той же день, 06 березня 2007 року, на забезпечення кредитного зобов`язання між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є відповідач, був укладений договір іпотеки, предметом якого є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 . Договір був посвідчений ПН ХМНО Купровською (Азадалієвою) Я.М. , реєстраційний номер 273. При цьому за умовами договору іпотеки сторонами визначена вартість предмета іпотеки - 624 470 грн., що станом на день укладання договору становить 123 657 доларів США.

Вказаний договір іпотеки позивачкою не оспорюється.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року за клопотанням апелянта витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Купровської (Азадалієвої) Яни Миколаївни оригінал договору іпотеки №6/4/2007/980-1/143 від 06 березня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», реєстраційний №273 (а.с.163-165 т.2).

На виконання вказаної ухвали ПН ХМНО Купровська (Азадалієва) Яна Миколаївна надала оригінал договору іпотеки від 06.03.2007 року, в якому містяться підписи сторін, в тому числі і позивачки, та належним чином засвідчені відомості, які відображають вчинення реєстраційних дій 06 березня 2007 року, та копії з реєстру вчинення нотаріальних дій. Зокрема, вбачається, що за реєстровим номером 273 нотаріусом зареєстрований правочин щодо засвідчення договору іпотеки за підписом ОСОБА_1 (а.с.233-236 т.2).

Крім того, з матеріалів справи убачається, що в період з 06.03.2007 року по 17.09.2010 року позивачка здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором, сплатила на користь ПАТ «КБ «Надра» 29 496 доларів США (а.с. 45-60 т.2).

Матеріали справи також містять анкету позичальника на реструктуризацію кредитної заборгованості за договором №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року, яка підписана ОСОБА_1 та датована 04.08.2010 року; договір добровільного страхування майна фізичних осіб, що є предметом застави від 19.01.2009 року; договір добровільного страхування майна фізичних осіб, що є предметом іпотеки, укладений від імені ОСОБА_1 ; акт перевірки майна, що виступає забезпечення кредиту від 20.12.2008 року; ознайомлення ОСОБА_1 зв змістом ст. 222 КК України; заява позивачки від 06.03.2007 року про зобов`язання щодо не реєстрації неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30-44 т.2). Доказів того, що вказані документи підписані не позивачкою, а від її імені іншою особою, - матеріали справи не містять.

Тобто ОСОБА_1 після укладення оспорюваного правочину, своїми наступними діями визнавала наявність кредитного договору №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року та не оспорювала його умови.

Таким чином матеріалами справи спростовуються доводи позивачки про те, що вона не знала про наявність кредитного договору та необізнана зі змістом оспорюваного правочину.

Спірний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Позивач в подальшому виконувала умови оспорюваного договору; відповідач надав необхідні документи, які свідчать про укладення кредитного договору №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року за волевиявленням ОСОБА_1 .

Сам факт відсутності у відповідача вилученого органами досудового розслідування оригіналу кредитного договору за відсутності доказів його повернення на адресу Банку, не є підставою для визнання цього договору недійсним з огляду на фактичні обставини справи.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про наявність підстав для визнання кредитного договору недійсним.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Позивачкою не доведено наявності підстав для визнання кредитного договору недійсним. Натомість відповідачем надані суду документи, які свідчать про вільне волевиявлення ОСОБА_1 при укладенні договору №6/4/2007/840-К/141 від 06.03.2007 року та його виконання. А відсутність оригіналу кредитного договору не свідчить про його недійсність.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

При цьому посилання апелянта на наявність підстав для застосування строків давності до спірних правовідносин, - не приймаються до уваги, оскільки правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Колегія суддів не обговорює питання пропуску позовної давності з огляду на те, що дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог, а в межах строків позовної давності підлягає захисту тільки порушене право.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» підлягає стягненню судовий збір, сплачений апелянтом за подання апеляційної скарги у розмірі 365,40 грн. (а.с.69 т.2).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2019 року - скасувати та ухвалити нове.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним кредитного договору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судовий збір у розмірі 365,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: І.В. Бурлака

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 06.05.2020 року.