печерський районний суд міста києва
10 лютого 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Новака Р.В.,
при секретарі - Пітей О.Д.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів,-
У жовтні 2018 році ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в якому просить стягнути з відповідача на свою користь незаконно списані грошові кошти у розмірі 1177,74 грн., матеріальну шкоду в сумі 1418,91 грн. та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., та судовий збір в сумі 704,80 грн.
15.08.2018 року з карти позивача № НОМЕР_1 було знято кошти в сумі 933,90 грн. із призначення платежу: «автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком НОМЕР_2 ».
18.08.2018 року з карти позивача № НОМЕР_1 було знято кошти в сумі 243,84 грн. із призначення платежу: «автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком НОМЕР_2 ».
Такі дії відповідача вважає незаконними, оскільки вказує на те, що коштів у сумі 1177,74 грн. у відповідача особисто не отримував, оскільки у листопаді 2004 року колишнім начальником відділення «Очаківське» Миколаївського регіонального управління ВАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 злочинним шляхом було оформлено на позивача кредит на суму 4110,00 грн. без згоди на те останнього, та скористався грошовими коштами, що виділені за цим кредитом.
Даний факт підтверджується вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.10.2007 року та ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 18.12.2007 року.
Ухвалою суду від 29 жовтня 2018 року прийнято справу до свого провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження та учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.
Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач до суду відзив не подав, заяви за процесуальних питань також не надходило.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
15.08.2018 року з карти позивача № НОМЕР_1 було знято кошти в сумі 933,90 грн. із призначення платежу: «автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком НОМЕР_2 ».
18.08.2018 року з карти позивача № НОМЕР_1 було знято кошти в сумі 243,84 грн. із призначення платежу: «автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком НОМЕР_2 ».
У листопаді 2004 року, колишнім начальником відділення «Очаківське» Миколаївського регіонального управління ВАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 злочинним шляхом було оформлено на позивача кредит на суму 4110,00 грн. без згоди на те останнього, та скористався грошовими коштами, що виділені за цим кредитом.
Даний факт підтверджується вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.10.2007 року та ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 18.12.2007 року.
Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є серед іншого свобода договору.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до умов укладеного між сторонами Договору про надання банківських послуг, а саме до п. 1.1.3.2.11 Умов та Правил надання банківських послуг, Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта (у тому числі який є працівником банку, який заподіяв йому шкоду) через невиконані зобов`язання перед Банком.
Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за цим Договором, при настанні термінів платежів, списання грошових коштів з рахунків Клієнта, у разі настання термінів платежів по інших договорах Клієнта в розмірах, визначених цими договорами, а грошових коштів Клієнта, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за зобов`язаннями третіх осіб, де Клієнт є заставодавцем, якщо грошові кошти Клієнта, майнові права на які знаходилися в заставі за зобов`язаннями третіх осіб, були зараховані на рахунок клієнта (договірне списання).
Відповідно до ч.2. ст. 1071 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
Належних та достатніх доказів на спростування наявної у позивача перед відповідачем заборгованості у вказаному розмірі, суду не надано.
Виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач, при здійсненні автоматичного списання коштів у розмірі 1177,74 грн., діяв у відповідності до умов вказаного Договору та вимог чинного законодавства щодо списання коштів з рахунка клієнта, а тому відсутні підстави стверджувати про неправомірне списання коштів з вказаного вище рахунку.
Посилання позивача на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.10.2007 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 18.12.2007 року, якими засуджено колишнього начальника відділення «Очаківське» Миколаївського регіонального управління ВАТ КБ «Приватбанк» Смирним В.М., не може бути прийнято судом до уваги, оскільки особу засуджено в 2007 році, особа відбула покарання, а кошти з рахунку позивача було знято в 2018 році за погашення простроченої заборгованості за рахунком 29..65, що не заперечується в позовній заяві самим позивачем.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Виходячи з вищевикладеного, позивач не довів порушення своїх прав та оспорюваних інтересів і судом не встановлено протиправність дій відповідача, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.
Також позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1418,91 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, то, відповідно, і правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди у суду відсутні.
Керуючись ст. ст. ст.ст.3, 6, 15,16, 626, 627, 634, 1071 ЦК України, ст. ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд-
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
Суддя Новак Р.В.