Справа № 219/8928/16-ц
Провадження № 2-ві/219/8/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Дубаніної О.В., розглянувши заяву представника відповідача Романенко Олега Володимировича про відвід судді Шевченко Л.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Бахмутської міської ради, Бахмутський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області (Головуючий суддя Шевченко Л.В.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Бахмутської міської ради, Бахмутський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства.

Судове засідання у справі призначено на 11-00 годину 29.04.2020 року.

22.04.2020 року представник відповідача Романенко О.В. подав до суду заяву про відвід головуючому судді Шевченко Л.В.

Обґрунтовуючи заяву про відвід, представник відповідача в своїй заяві зазначив, що суддя Шевченко JI.B. не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, оскільки є підстави, що викликають сумнів в компетентності, неупередженості та об`єктивності судді.

Зазначає, що постановою Донецького апеляційного суду від 16 квітня 2020 року, ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2020 року про повернення заяви ОСОБА_5 про забезпечення доказів у справі скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначена ухвала судом апеляційної інстанції була визнана неправомірною, тобто апеляційною інстанцією встановлена некомпетентність суду щодо питань доступу відповідача ОСОБА_5 до правосуддя. Апеляційний суд встановив факт порушення судом першої інстанції права відповідача ОСОБА_5 на звернення до суду з заявою з процесуальних питань. Тобто відповідач ОСОБА_5 має всі обґрунтовані підстави, встановлені та доведені апеляційним судом вважати некомпетентність та упередженість суду встановленою. Некомпетентність суду щодо не допуску відповідача ОСОБА_5 до правосуддя спричинило відповідачу ОСОБА_5 значні незручності пов`язані з необхідністю апеляційного оскарження некомпетентних дій суду, матеріальних втрат у вигляді судового збору, витрат на правову допомогу, які вона вимушена буде стягувати в судовому порядку з Державної судової адміністрації України.

Не визнання судом першої інстанції за ОСОБА_5 статуса відповідача по справі потягнула за собою інші порушення права відповідача, оскільки суддя Шевченко Л.В. при постановленні наступних ухвал при призначенні дати розгляду заяв про забезпечення доказів почала вимагати від відповідача ОСОБА_5 надати доказ для доведення свого статусу - рішення виконкому Бахмутської міської ради про призначення її опікуном. Ухвалою від 26.03.2020 р. суддя Шевченко Л.В. зобов`язала надати цей доказ стороні відповідача, не зважаючи на те, що змінами до ЦПК України в 2015 році усунуто суд від слідчої моделі судового розгляду справи і переходу до змагальної моделі розгляду справи поклала обов`язок доказування не на сторону позивача ОСОБА_2 , а на відповідача ОСОБА_5 , що є грубим порушенням принципу рівності сторін. Суддя Шевченко Л.В. штучно відшуковує обставини, щоб не проводити розгляд клопотань та заяв відповідача у встановлені процесуальним законом строки та не вникати в обставини справи. Заява представника відповідача не є незгодою сторони з процесуальними рішеннями судді, а констатація фактів системного порушення права відповідача ОСОБА_3 до доступу до правосуддя та забезпечення принципу рівності сторін з боку судді Шевченко Л.В. Неналежне повідомлення судом сторони відповідача про дату, місце та час розгляду справи створюють правову невизначеність, яка здійснюється судом штучно на догоду позивачу ОСОБА_2 Суддею Шевченко Л.В. постановляються процесуальні ухвали, які в порушення встановленого строку для оприлюднення судових рішень не вносяться до Єдиного державного реєстру судових рішень, що робиться для непоінформованості сторони відповідача про перебіг розгляду цивільної справи. І це буде підставою для належного процесуального реагування з боку відповідача ОСОБА_5 Суддя Шевченко Л.В. відверто стала на сторону позивача ОСОБА_2 , консультуючи сторону позивача щодо їх процесуальних помилок по справі. Тепер всі рішення, які будуть ухвалюватись суддею Шевченко Л.В. по даній справі відповідач буде вважати такими що підлягають скасуванню і буде ставити питання про відміну всіх рішень як ухваленим не уповноваженим судом. Суддя Шевченко Л.В. не може забезпечити права особи на справедливий суд, тому за таких підстав підлягає відводу.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, інформацію внесено до системи автоматизованого розподілу 22.04.2020 14:37:38 та визначено головуючим суддею Шевченко Л.В.

У зв`язку зі знаходженням судді Шевченко Л.В. включно по 24.04.2020 р. у відпустці, заяву про відвід їй передано 27.04.2020 р.

На підставі ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.04.2020 р. заяву про відвід судді Шевченко Л.В., подану до суду 22.04.2020 р. адвокатом Романенком О.В., представником відповідача ОСОБА_3 у справі №219/88928/16-ц, передано до канцелярії суду для розгляду іншим суддею, визначеному в порядку ч.1 ст.35 ЦПК України, у зв`язку з необґрунтованістю заяви.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2020 р. заяву про відвід судді передано судді Фроловій Н.М.

Відповідно до ч.ч.7,8 ст.40 ЦПК України, вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Судом не встановлено необхідності вирішення питання про відвід судді Шевченко Л.В. у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи, що питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідженням матеріалів справи та доводів, викладених у заяві про відвід судді, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (ч.1). Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (ч.2). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.3). Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4).

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Однак поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Викладені в заяві про відвід доводи заявника за своєю суттю ґрунтуються на його незгоді з певними процесуальними рішеннями суду.

В своїй заяві про відвід судді заявник також посилається на некомпетентність судді, неналежне повідомлення сторони відповідача про дату та час судового засідання, несвоєчасне внесення судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, що не відноситься до підстав для відводу, визначених ст. 36 ЦПК України. Докази на підтвердження доводів заявника, а саме того, що суддя Шевченко Л.В. стала на сторону позивача, консультує сторону позивача щодо їх процесуальних помилок, грубо порушила рівність сторін, штучно відшуковує обставини, щоб не проводити розгляд клопотань та заяв відповідача у встановлені процесуальним законом строки та не вникати в обставини справи,- відсутні.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заява про відвід є невмотивованою та необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.36,39,40,247 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача Романенко Олега Володимировича про відвід судді Шевченко Л.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Бахмутської міської ради, Бахмутський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Фролова