ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

28 квітня 2020 року

м. Харків

Справа № 643/6214/15

Провадження № 22-ц/818/797/20

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участі секретаря - Пузікової Ю.С.

Учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приват Банк»

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1

відповідач за зустрічним позовом - «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ»

треті особи за зустрічним позовом Національний Банк України, Державна фіскальна служба України, Приватний нотаріус Дніпрорпетровського міського нотаріального округу Козіна Анжеліка Валеріївна, Приватний нотаріус Ізотова Валентина Анатоліївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року, постановлене суддею Букреєвою І.А., за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк», «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», треті особи Національний Банк України, Державна фіскальна служба України, Приватний нотаріус Дніпрорпетровського міського нотаріального округу Козіна Анжеліка Валеріївна, Приватний нотаріус Ізотова Валентина Анатоліївна про визнання кредитного договору припиненим,

У С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 30 680,90 доларів США, що складає 663014,25 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 18.07.2005 року уклали кредитний договір № НАЕ2GК01270023 про надання останньому кредит у розмірі 35 500,00 доларів США на термін до 17.07.2025 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором.

Згідно кредитного договору, у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 35 500,00 доларів США.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 станом на 13.03.2015 року має заборгованість 30 680,90 доларів США, яка складає за курсом 21,61 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.03.2015 року - 663014,25 грн. за кредитним договором № НАЕ2GК01270023 від 18.07.2005 року; що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 28152,37 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі - 1 482,60 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 191,70 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 854,25 доларів США.

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом після уточнення якого просив встановити факт нечесної та агресивної підприємницької практики, що здійснювалася ПАТ КБ «Приват Банк» при виконанні Кредитного договору № НАЕ2СК01270023 від 18.07.2005 року, визнати недійсними положення договору Купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги б/н від 19 лютого 2007 року, укладеного між «Юкрейн мортгейдж лоун файненс №1 Пі-Ел-Сі» та ЗАТ КБ «Приватбанк» в частині купівлі (уступки) права вимоги по отриманню процентів та комісій від ОСОБА_1 за Кредитним договором № НАЕ2СК01270023 від 18.07.2005 р. та визначити припиненим з 23 травня 2013 року кредитний договір № НАЕ2СК01270023 від 18.07.2005 та стягнути надмірно сплачені кошти за ним в сумі 8111,33 дол. США, що є еквівалентом станом на 15.11.2016 року 210989,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», якому ПАТ КБ «Приват Банк» передав право вимоги за кредитними договорами не є резидентом України, не має банківської або іншої ліцензії на здійснення кредитної діяльності на території України, отже не мала права за законодавством України здійснювати операції з обслуговування споживчих кредитів громадян України, а саме нараховувати та стягувати проценти і комісії.

Крім того, його не було повідомлено про зміну кредитора.

Зазначив, що ПАТ КБ «Приват Банк» не мав права отримувати з нього будь-які проценти чи комісії за Кредитним Договором на користь Нового кредитора починаючи з 01 березня 2007 року (дата фактичної оплати права вимоги).

Відповідно всі платежі, які ПАТ КБ «Приватбанк» та його Правонаступник отримував з нього у виді процентів та комісій на користь Нового Кредитора протягом періоду з 01 березня 2007 по теперішній час повинні бути зараховані в погашення основного зобов`язання, оскільки тільки за залишком по тілу кредиту Новий Кредитор отримав право вимоги, згідно вимог чинного законодавства.

ОСОБА_1 зроблений перерахунок платежів із врахуванням платежів по процентам та комісіям на користь погашення зобов`язань перед Новим Кредитором і визначена сума неправомірно отриманих коштів Відповідачем на користь Нового Кредитора. Із вказаного розрахунку видно, що зобов`язання перед Новим Кредитором ним виконано ще 23 травня 2013 року, а решта коштів - є неправомірно отриманими Відповідачем 1.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 18 липня 2005 року у розмірі 30 680,90 доларів США.

У зустрічному позові ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ « Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 3 654 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» відмовити в повному обсязі, а зустрічні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі,.

Скарга містить посилання на те, що судом першої інстанції повністю проігноровані заперечення ОСОБА_1 в тій частині, що в істотних умовах кредитного договору HAE2GK01270023 від 18.07.2005 р. в пункті 1.1. міститься щомісячний платіж, названий, як «Комісія у розмірі 0,18% від суми наданого кредиту».

Також, проігноровані заперечення ОСОБА_1 і в частині, що на момент подання позовної заяви, публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» не був кредитором за кредитним договором НАЕ2ОК01270023 від 18.07.2005 р., а отже і не являвся особою, права якої порушені, тобто Позивачем.

Зазначив, що за період із 19 лютого 2007 року по 14 квітня 2016 року нарахування та отримання ПАТ КБ «ПриватБанк» процентів та комісій - є безпідставним.

Судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .

Зобов`язання за кредитним договором № HAE2GK01270023 від 18.07.2005 р. перед «Юкрейн мортгейдж лоун файненс №1 Пі-Ел-Сі» виконані ним в повному обсязі ще 23.05.2013 року, переплата коштів по кредитному договору № HAE2GK01270023 від 18.07.2005 р. на користь «Юкрейн мортгейдж лоун файненс №1 Пі-Ел-Сі», яка безпідставно була отримана публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», починаючи 23.05.2013 року, становить 8 111,33 дол. США, що підтверджується наданий ним розрахунком заборгованості разом із зустрічною позовною заявою.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк», суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги є обґрунтованими, законними та доведеними.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з доведеності первісних позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк», а також, що посилання ОСОБА_1 на відсутність ліцензії у «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» для здійснення фінансової діяльності спростовано матеріалами справи та вимогами чинного законодавства, оскільки такої ліцензії «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» не потрібно, бо ПАТ КБ «Приват Банк», який надавав відповідачу фінансові послуги, має таку ліцензію.

Судова колегія не може погодитись з висновками суду першої інстанції.

Звертаючись у 2015 році з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ПАТ КБ «Приват Банк» надав розрахунки заборгованості по кредитному договору у період з 18.07.2005 року по 13.05.2015 року у сумі 30680,90 доларів США.

У зазначений період були нараховані відсотки та пеня за прострочення виконання зобов`язання.

Проте, відповідно до договору про відступлення права вимоги укладеного 19 лютого 2007 року між ЗАТ КБ "Приват Банк" та Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ, останній набув права вимоги за договором кредиту від 17 липня 2005 року укладений зі ОСОБА_1

ПАТ КБ «Приват Банк» повернув собі права кредитора за спірним кредитним договором лише 14.04.2016 року уклавши Договір викупу (відступлення) прав вимоги з Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ.

Таким чином, наданий ПАТ КБ «Приват Банк» розрахунок заборгованості до позовної заяви не можна взяти до уваги, оскільки у період з 19.02.2007 року по 14.04.2016 року у позивача не було підстав для нарахування відсотків та пені за кредитним договором ОСОБА_1

крім того, розрахунок зроблений станом на квітень 2015 року . Оскаржуване рішення постановлене у жовтні 2019 року. Під час розгляду справи представником банку надавались суду витяги з рахунку відповідача, які є суперечливими і не містять відомостей про розмір заборгованості з урахуванням структури боргу.

ОСОБА_1 надав до суду свій розрахунок з урахуванням сум сплачених ним позивачу, посилаючись на те, що йому не було відомо про зміну кредитора.

Однак будь-яких доказів на підтвердження сплати ним цих сум суду не надано.

За таких обставин судова колегія позбавлена можливості здійснити розрахунок та зробити висновок про наявність або відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приват Банку».

Посилання ОСОБА_1 на те, що на час звернення ПАТ КБ «Приват Банк» до суду у позивача не було права вимоги за його кредитними зобов`язаннями не можуть бути взяті до уваги.

Матеріали справи дійсно містять про те, що за договором від 19 лютого 2007 року право вимоги передано банком Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ.

Але під час розгляду справи 14.04.2016 року банк таке право повернув. Отже на час ухвалення оскаржуваного рішення саме ПАТ КБ «Приват Банк» був належним позивачем у справі.

Оскільки договір від 19.02.2007 року на час ухвалення оскаржуваного рішення припинив дію вимога ОСОБА_1 про визнання недійсним цього договору в частині купівлі права вимоги по отриманню процентів та комісій та стягнення комісій і страхових платежів на користь Емітента задоволенню не підлягають.

Не підлягають задоволенню і вимоги зустрічної позовної заяви про встановленню факту нечесної та агресивної підприємницької практики відносно ОСОБА_1 при виконанні кредитного договору, оскільки такий факт не доведено під час розгляду справи.

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2019 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» - залишити без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, які продовжуються на строк карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної інфекції «COVID-19», може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текс постанови складено 28.04.2020 року.