Справа № 199/541/20
Провадження № 2-о/202/64/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

при секретарі Паленко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 у січні 2020 року звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу від 18 лютого 2020 року цивільна справа розподілена судді Кухтіну Г.О.

Ухвалою судді від 04 березня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У поданій заяві ОСОБА_1 посилається на те, що 26 вересня 2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 . Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було винесено рішення про відмову у проведенні державної реєстрації права власності на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за заявником, оскільки згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 липня 1986 року місце розташування житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказує, що згідно відповіді Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 22.11.2017 року № 9/25-273 ймовірно, використання найменування «вулиця Торгова» обумовлена невірним перекладом найменування проїзду з російської мови на українську; при оформленні будь-яких документів, де використовується назва вулиці, необхідно користуватись чинним найменуванням «вулиця Торговельна». У зв`язку з цим просить суд встановити факт помилки у написанні в правовстановлюючому документі свідоцтві про право на спадщину за законом від 10.07.1986 року № І-2183 (спадкова справа № 505/86), внаслідок невірного перекладу з російської на українську мову назви вулиці, на якій знаходиться нерухомість, а саме: замість невірної «Торгова», вважати правильною «Торговельна». Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати своє право володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном.

Заявник у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили .

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2016 року, яке набрало чинності 20.12.2016 року, за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 73,3 кв.м., жилою площею 53,3 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

При оформленні права власності на вказане домоволодіння було виявлено невідповідність у написанні вулиці із свідоцтвом про право на спадщину за законом у зв`язку з чим рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 . Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 26 вересня 2017 року було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Також, як вбачається з листа Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 22.11.2017 року № 9/25-273 ймовірно, використання найменування «вулиця Торгова» обумовлена невірним перекладом найменування проїзду з російської мови на українську; при оформленні будь-яких документів, де використовується назва вулиці, необхідно користуватись чинним найменуванням «вулиця Торговельна».

Судом враховано, що факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати своє право володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном.

Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити заяву ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 58), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора (49000, м. Дніпро, вул. Радистів, 8), про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт помилки у написанні в правовстановлюючому документі свідоцтві про право на спадщину за законом від 10.07.1986 року № І-2183 (спадкова справа № 505/86), внаслідок невірного перекладу з російської на українську мову назви вулиці, на якій знаходиться нерухомість, а саме: замість невірної «Торгова», вважати правильною «Торговельна».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.О. Кухтін