Справа № 361/5606/18
Провадження № 2/361/151/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач зазначав, що 08 грудня 2016 року, приблизно о 11 год. 30 хв., на 61 км. автодороги «Київ-Чернігів» в Броварському районі Київської області Савін В.В., керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не впевнився, що зміна напрямку руху буде безпечною та допустив зіткнення з автомобілем марки «Chrysler Grand Voyager», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України.

22 січня 2018 року постановою Бородянського районного суду Київської області ОСОБА_4 В.В. було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування серії НОМЕР_3 в ПрАТ «СТ «Іллічівське».

Керуючись нормами ст. 33, 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_1 подав заяву до ПрАТ «СТ «Іллічівське» щодо відшкодування завданих матеріальних збитків.

ПрАТ «СТ «Іллічівське» розглянуло заяву та відкрило справу №506560ц.

Ліміт відшкодування завданих матеріальних збитків за полісом серії АЕ 8859293 складає 100000 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 було замовлено проведення незалежної оцінки транспортного засобу «Крайслер» д.н.з. НОМЕР_4 -7, на предмет встановлення вартості відновлювального ремонту та вартості матеріального збитку.

13.02.2017 р. був проведений огляд автомобіля «Крайслер» д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до звіту №37/02-17 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Крайслер» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП від 08.12.2017 р., вартість матеріального збитку складає 121436 грн. 46 коп., а вартість післяаварійного транспортного засобу складає 16684 грн. 84 коп.

Внаслідок ДТП позивач, у зв`язку зі знищенням його автомобіля «Крайслер» д.н.з. НОМЕР_2 , зазнав матеріальних збитків в сумі 104751 грн. 62 коп.

Витрати ОСОБА_1 на проведення автотоварознавчого дослідження склали 2000 грн. 00 коп.

Окрім того, внаслідок неправомірних дій відповідача, ОСОБА_1 вимушений був замовити та оплатити проведення автотехнічної експертизи у справі по матеріалам ДТП. Метою було встановити дійсні обставин ДТП від 08.12.2016 р. Витрати ОСОБА_1 на проведення автотехнічної експертизи склали 4500 грн. 00 коп.

09.03.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Фінанс Лайн», із заявою про виплату страхового відшкодування.

Всупереч вимогам Закону, ПрАТ «СТ «Іллічівське» виплату страхового відшкодування по сьогоднішній день так і не здійснило, що є порушенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з боку ПрАТ «СТ «Іллічівське».

В зв`язку з тим, що позивач є громадянином Білорусі, а також не має юридичної освіти та відповідних знань у галузі права, з метою захисту своїх прав та інтересів змушений був звернутися за правовою допомогою.

Вартість виконаних послуг по договорам №11-1/17 та №111-1/17 про надання юридичної допомоги становить 9400 грн. 00 коп.

Діями відповідача завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких зазнав ОСОБА_1 від раптового зіткнення під час ДТП, пережитим хвилюванням за своє життя, за знищений у ДТП автомобіль та тривалим стресом, пов`язаним із завданням значних матеріальних збитків.

Таким чином, дії відповідача призвели до негативних змін у налагодженому ритмі життя, погіршили матеріальне становище, а постійна напруга та хвилювання дестабілізують психічний стан позивача.

Виходячи з вимог розумності і справедливості ОСОБА_1 оцінює завдану йому моральну шкоду у 40000 грн. 00 коп.

16 грудня 2019 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначав, що враховуючи звіт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №8923/19-54 від 11.09.2019 р., позивач, у зв`язку зі знищенням його автомобіля «Крайслер» д.н.з. НОМЕР_4 -7, зазнав матеріальних збитків у сумі 119893 грн. 52 коп.

Зважаючи на те, що ліміт відповідальності страховика в сумі 100000 грн. 00 коп. не покриває матеріальний збиток, то решта матеріальних збитків підлягає відшкодуванню винною особою.

Також зазначав, що збільшились його витрати на правничу допомогу, оскільки представником здійснено додаткові дії, які тепер складають суму в розмірі 13400 грн. 00 коп.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь різницю між нанесеним матеріальним збитком та лімітом відповідальності страховика в сумі 19893,52 грн.; витрати за проведення автотехнічної експертизи в сумі 4500 грн. 00 коп.; витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 2000 грн. 00 коп.; витрати на правову допомогу в сумі 13400 грн. 00 коп.; моральну шкоду в сумі 40000 грн. 00 коп.; судовий збір в сумі 2172 грн. 20 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, просив задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 позовні вимоги визнав частково, заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення витрат за проведення автотехнічної експертизи в сумі 4500 грн. 00 коп., витрат на правову допомогу в сумі 13400 грн. 00 коп. та моральної шкоди в сумі 40000 грн. 00 коп., вважаючи їх необґрунтованими.

Судом встановлено, що 08 грудня 2016 року, приблизно о 11 год. 30 хв., на 61 км. автодороги «Київ-Чернігів» в Броварському районі Київської області відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не впевнився, що зміна напрямку руху буде безпечною та допустив зіткнення з автомобілем марки «Chrysler Grand Voyager», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України.

22 січня 2018 року постановою Бородянського районного суду Київської області відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.13).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування серії НОМЕР_3 в ПрАТ «СТ «Іллічівське».

Керуючись нормами ст. 33, 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач ОСОБА_1 подав заяву до ПрАТ «СТ «Іллічівське» щодо відшкодування завданих матеріальних збитків. ПрАТ «СТ «Іллічівське» розглянуло заяву та відкрило справу №506560ц. Ліміт відшкодування завданих матеріальних збитків за полісом серії АЕ 8859293 складає 100 000 грн. 00 коп. (а.с.14).

Відповідно до висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №37/02-17 від 14.02.2017 р., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Крайслер» д.н.з. НОМЕР_4 -7, внаслідок ДТП від 08.12.2017 р., складає 121436 грн. 46 коп., а вартість післяаварійного транспортного засобу складає 16684 грн. 84 коп. (а.с.15-33).

Витрати позивача ОСОБА_1 на проведення автотоварознавчого дослідження склали 2000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №04/02 від 14.02.2017 р. (а.с.34).

Для з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи і потребують спеціальних знань, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2019 року призначено судову автотоварознавчу експертизу та доручено її проведення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи №8923/19-54 від 11.09.2019 р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Chrysler Grand Voyager» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням фізичного зносу на дату проведення експертизи, складає 119893,52 грн.; вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику транспортного засобу, автомобіля марки «Chrysler», модель: «Grand Voyager», держ. № НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді 08.12.2016 р., станом на час проведення дослідження, складає 141385,20 грн. Ринкова вартість колісного транспортного засобу, автомобіля марки «Chrysler», модель: «Grand Voyager», держ. № НОМЕР_2 , після ДТП на дату проведення експертизи. Складає 21491,68 грн. (а.с.97-113).

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Згідно з ч. 1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України, тобто відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Крім того, згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4 при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка її завдала, є абсолютним і не може бути припинено чи обмежено договором, стороною якого потерпілий не був. Таким чином, оскільки страхова компанія відшкодувала лише частину завданої внаслідок ДТП за участю відповідача шкоди, різницю між такою страховою виплатою та фактичним розміром шкоди мас сплатити саме відповідач, як особа, неправомірними діями якої було завдано таку шкоду.

Згідно частини 2 статті 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Це також підкреслено пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Це стосується не лише пошкоджень транспортних засобів під час ДТП, а будь якої шкоди, якщо інше не передбачене спеціальними законами або спеціальними нормами законів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача в якості відшкодування матеріальних збитків різниці між фактичними затратами на ремонт автомобіля та розміром страхового відшкодування, яка становить суму в розмірі 19893,52 грн.

Крім того, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на оплату послуг експерта за складання звіту №37/02-17 від 14.02.2017 р. про оцінку вартості відновлювального ремонту в розмірі 2000 грн., оскільки вони є реальними збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, тобто витратами, які позивач поніс для відновлення свого порушеного права та яких би він не поніс у випадку, якби його право не було порушено відповідачем.

Витрати позивача ОСОБА_1 на проведення автотехнічної експертизи з метою встановлення дійсних обставин ДТП від 08.12.2016 р. в розмірі 4500 грн. 00 коп. відшкодуванню не підлягають, оскільки є необґрунтованими та не підтвердженні належними допустимими доказами.

Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача суми в розмірі 40000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, то суд виходив з наступного.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.16, п.3 ч. 2 ст.23 ЦК України, до Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, а також у відповідності до ч.1 ст.1167, ч.2 ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, за якими моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Оскільки, протягом тривалого часу позивач був змушений вирішувати питання, пов`язані з доведення вини відповідача, оцінкою збитків, що негативно вплинуло на його повсякденне життя, а тому моральна шкода завдана винними діями відповідача є частково обґрунтованою та підлягає відшкодуванню винуватцем ДТП в розмірі 5000 грн.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно договору про надання правової допомоги №111-1/17 від 20 серпня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Шимко А.О., актів приймання-передачі послуг від 05.09.2018 р. і 13.12.2019 р. та відповідних квитанцій до прибуткового касового ордеру, позивач ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6400 грн. (а.с.36,40,43,127,128).

Витрати позивача, понесені на підставі договору про надання юридичної допомоги №11-1/17 від 11 січня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 в розмірі 7000 грн., відшкодуванню не підлягають, оскільки не є витратами на професійну правничу допомогу, так як надавалися не адвокатом, а ФОП ОСОБА_5 . Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю було отримано ОСОБА_5 14 червня 2018 року (а.с.44).

З огляду на викладене, суд вважає за можливе стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6400 грн.

Також суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1409,60 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі 7809,60 грн., з яких: 6400 грн. витрати на професійну правничу допомогу, 1409,60 грн. витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 16, 23, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 137, 141, 258-259, 263-265, 350, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , матеріальну шкоду в загальному розмірі 21893 (двадцять одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 52 коп., що включає в себе: 19893,52 грн. матеріальні збитки, 2000 грн. витрати на проведення оцінки матеріального збитку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , суму в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , судові витрати в розмірі 7809 (сім тисяч вісімсот дев`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський