справа №619/4901/19
провадження №2/619/365/20
У Х В А Л А

02 червня 2020 року

Дергачівський райсуд Харківської області у складі:

головуючого судді Кононихіної Н. Ю.

при секретарі Мєщан І. О.

розглянув у підготовчому засіданні в місті Дергачі

цивільну справу за основним позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування дитини із батьком»

та зустрічним позовом із зміненим предметом зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про визначення місця проживання дитини», де в третій особі є Департамент служби у справах дітей Харківської міськради, Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області,

встановив:

18.12.2019 до Дергачівського райсуду Харківської області надійшла основна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування дитини із батьком»;

ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшла заява про уточнення основних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування дитини із батьком», однак в підготовчому засіданні позивач відмовилась від уточненої основної позовної заяви, суд прийняв таку відмову.

29.01.2020 до суду звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про визначення місця проживання дитини», де в третій особі є Департамент служби у справах дітей Харківської міськради, Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області;

12.03.2020 до суду надійшла заява про зміну предмету зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про визначення місця проживання дитини», де в третій особі є Департамент служби у справах дітей Харківської міськради, Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області. Ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 12.03.2020 зустрічний позов із зміненим предметом був долучений до матеріалів справи.

У судовому засіданні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 заявили клопотання про забезпечення зустрічного позову шляхом:

заборони ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або третім особам вивозити за кордон ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без нотаріальної згоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

заборони ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або третім особам змінювати фактичне місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання рішенням суду по справі №619/4901/19 законної сили без письмової згоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

встановлення зустрічей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , п`ять разів на тиждень, а саме: кожного понеділка, вівторка та четверга у період часу з 16.00 год. до 21.00 год. та з 19.00 год. кожної п`ятниці до 20.00 год. кожної суботи із ночівлею за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , а також кожний день народження дитини у період часу з 13.00 год. до 20.00 год. без участі ОСОБА_1 та обмежень місць прогулянок для налагодження психоемоційного зв`язку між батьком та донькою;

зобов`язання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не чинити опір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спілкуванні з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та попереджати його про можливість та причини зміни зустрічей з донькою;

встановлення спільного проведення відпочинку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та членами його сім`ї без присутності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для оздоровлення дитини в межах території України кожного року протягом 15 днів, починаючи з 15 липня кожного року.

При цьому позивач за зустрічним позовом та його представник посилалися та те,що

19.07.2014 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , яке видано Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

У них у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась донька - ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Однак подружнє життя у позивача та відповідача за зустрічним позовом не склалось, і вони з 09.11.2018 стали проживати окремо. З моменту реєстрації шлюбу і до 09.11.2018 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

На початку 2019 року ОСОБА_2 стало відомо, що ОСОБА_1 звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовом про розірвання шлюбу. У позовній заяві остання як причину розлучення зазначила, що між ними не склалось сімейне життя через відсутність взаємопорозуміння. Однак, ОСОБА_2 все ж таки бажав зберегти сім`ю, і надалі спільно з ОСОБА_1 виховувати їх доньку. У зв`язку з цим 25.03.2019 він звернувся до суду із заявою про надання строку на примирення, яка була задоволена ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.03.2019 у справі № 646/7903/18. Щоб досягти примирення, ОСОБА_2 намагався проводити час с дружиною та донькою. Водив їх до парків та центрів розваг, у кафе тощо.

Однак намагання ОСОБА_2 не дали позитивного результату, сім`ю та добрі стосунки з ОСОБА_1 зберегти не вдалось, і рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.01.2020 у справі № 646/7903/18 шлюб між ними було розірвано.

Проте, не зважаючи на вищевказані обставини, позивач за зустрічним позовом не перестав спілкуватись із донькою, періодично просив ОСОБА_1 дозволяти зустрічатись із нею, проводити спільно час. З самого початку ОСОБА_1 чинила опір спілкуванню батька та доньки. Але, коли ОСОБА_2 все ж мав побачення з ОСОБА_8 , він проводив з нею дозвілля в Центральному парку культури та відпочинку ім. М. Горького, відвідували різноманітні вистави, майстер-класи та виставки. Однак в березні - квітні 2019 року ситуація ще більше погіршилась. ОСОБА_1 почала безпідставно звинувачувати ОСОБА_2 у спричиненні ним їй тілесних ушкоджень, провокувати на конфлікт у присутності доньки. ОСОБА_1 неодноразово безпідставно зверталась до Національної поліції із заявами про вчинення Позивачем за зустрічним позовом відносно неї кримінальних правопорушень, намагалась вжити заходів, щоб його притягли до відповідальності. Проте ОСОБА_2 так і не пред`явлено жодного обвинувачення, не складено жодного протоколу про адміністративне правопорушення з приводу вчинення ним домашнього насилля будь-якого характеру відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_9 ..

Окрім цього відповідач за зустрічним позовом стала не лише вживати заходів для обмеження спілкування ОСОБА_2 з ОСОБА_8 , що підтверджується відповіддю начальника Харківського ВП ГУНП в Харківській області Козленка О.О. № 4709/119-90/01/20-2019 від 08.05.2019 року, заявою позивача за зустрічним позовом до Служби у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 01.11.2019, скрін-шотами переписки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в мобільних мессенджерах « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та « ІНФОРМАЦІЯ_7 », заявою ОСОБА_2 до Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області від 01.02.2020, відповіддю начальника Харківського ВП ГУНП в Харківській області № 2645/119-90/01/20-2020 від 18.03.2020, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 27.04.2020, поясненнями ОСОБА_2 від 01.02.2020, 27.04.2020 та 29.04.2020, заявою ОСОБА_2 до Центру дитячого дозвілля «Іграніум» від 26.05.2020, заявою ОСОБА_2 до Начальника служби у справах дітей в Основ`янському районі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 26.05.2020, а й сама стала поводитись агресивно відносно позивача за зустрічним позовом у присутності доньки. Так, 29.04.2019 у денний час доби ОСОБА_2 за попередньою домовленістю з відповідачем за зустрічним позовом приїхав до будинку, де вона проживає, щоб забрати до себе дитину. Однак в ході спілкування, з не відомих причин, ОСОБА_1 у присутності ОСОБА_8 стала поводити себе агресивно. Після того, як позивач за зустрічним позовом зробив їй зауваження, та побачивши, що він став фіксувати її агресивну поведінку на відеозапис, остання, бажаючи вирвати з рук відеокамеру, нанесла ОСОБА_2 декілька ударів рукою по тулубу, а потім подряпала йому обличчя. В результаті протиправних дій відповідача за зустрічним позовом останньому було спричинено легкі тілесні ушкодження, що підтверджується консультативним висновком лікаря-спеціаліста № 17302 від 29.04.2019.З приводу даного факту було розпочате кримінальне провадження № 0000337.

Однак намагання ОСОБА_1 перешкодити ОСОБА_2 у реалізації ним його батьківських прав відносно ОСОБА_8 мають умисний та періодичний характер.

Прикладом цього є події, котрі стались 29.10.2019. Того дня позивач за зустрічним позовом привіз ОСОБА_8 на заняття у спортивній секції, яка розташована у приміщенні ліцею № 317 за адресою: АДРЕСА_3 . На цю секцію дівчинку, яку вона відвідувала регулярно, записав ОСОБА_2 за погодженням з ОСОБА_1 , для покращення її фізичного розвитку та підтримання здоров`я. Відповідач за зустрічним позовом була обізнана про те, що донька також піде на заняття 29.10.2019, і що її звідти має забрати батько. Проте не зважаючи на це ОСОБА_1 попросила ОСОБА_10 викрасти дівчинку із занять, що і було зроблено. За фактом спричинення 29.10.2019 ОСОБА_2 тілесних ушкоджень було розпочато кримінальне провадження № 00002621 від 30.10.2019.

18.12.2019 звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова із заявою про видачу стосовно ОСОБА_2 обмежувального припису, яким заборонити останньому: спілкування та побачення з його донькою ОСОБА_9 та ОСОБА_1 ; наближення на 100 м до місця їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на НОМЕР_3 м до центру дитячого дозвілля «Іграніум», де навчається дитина, розташованого за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 41/2; наближення на 100 м до Харківської гімназії № 12, в якій розташовано танцювальний гурток «Промінь», де займається ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_4 ; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та ОСОБА_9 та контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.12.2019 у справі № 646/8759/19 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відмовлено.

Тобто наведені вище факти та документи підтверджують те, що ОСОБА_2 належним чином виконує покладені на нього всі батьківські обов`язки, є уважним та відповідальним батьком, якому не байдужа його дитина. Між батьком та донькою за період їх спільного проживання та зустрічей утворився тісний емоційний контакт, вони досить часто до 29.10.2019 проводили разом час, бували на прогулянках, що також підтверджується фотознімками ОСОБА_2 разом із ОСОБА_8 Донька навіть спеціально для відповідача зробила виріб на папері у вигляді квітки, що свідчить про її любов до батька. Однак після вищевказаної дати ОСОБА_1 взагалі заборонила ОСОБА_2 спілкуватись із донькою, не бере слухавку, коли він телефонує, не повідомляє про стан здоров`я, потреби та місцезнаходження ОСОБА_8 . Відповідач за зустрічним позовом близько семи місяців не водить доньку до дитячого садочку, практично зачинила її у квартирі, і таким чином обмежила пересування дитини, щоб позивач не мав змоги з нею зустрітись.

Все вищевказане підтверджує той факт, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наявний конфлікт з приводу його батьківських прав щодо ОСОБА_8 , так як відповідач за зустрічним позовом наразі протягом тривалого часу чинить опір та вживає заходів для позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_8 спілкування один з одним, спільно проводити час, можливості батька брати участь у вихованні дитини та спільного проживання з нею.

У судовому засіданні позивач за основаним позовом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_11 просили відмовити у задоволенні клопотання, як не заснованому на законі.

Суд, вислухавши сторони вивчивши матеріали справи, вважає, що необхідно відмовити у задоволенні клопотання з таких підстав.

Позивач за зустрічним позовом просить суд заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або третім особам вивозити за кордон ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без нотаріальної згоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Але цей захід забезпечення позову не був достатньо обґрунтований наведеними доводами заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, жодного разу ОСОБА_1 не намагалася перетинати кордон України з дитиною без дозволу ОСОБА_2 , а завжди діяла відповідно до п. 4 "Правил перетинання державного кордону громадянами України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.95 № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010р. № 724), в якому вказано, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

На даний час спору з приводу вивезення за кордон дитини немає. Більш того, коли ОСОБА_1 вивозила дитину на відпочинок у ОСОБА_12 , вона повертала її без затримок. Це підтверджують у закордонному паспорті дитини штампи перетинання кордону в Болгарію і повернення із Болгарії.

До того ж предметом позову є місце проживання саме у місті Харкові в Україні, а не за кордоном в іноземній державі. При цьому встановлено, що відповідач зареєстрований у м. Дергачі Дергачівського району Харківської області, тому суд не вважає за можливе забезпечити позов у цій частині вимог.

Крім того, позивач за зустрічним позовом просить суд заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або третім особам змінювати фактичне місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду по праві № НОМЕР_4 /4901/ НОМЕР_5 законної сили без письмової згоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Але ця вимога суперечить правам дитини, відповідно до ст. 33 Конституції України, свобода пересування і право на вільний вибір місця проживання належать кожній людині, яка на законних підставах перебуває на території України, і включають у себе свободу пересування територією України, право на вільний вибір постійного чи тимчасового місця проживання на території України, а також суперечить ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 2 Протоколу N 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Оскільки дитина на вихідні дні виїжджає на відпочинок за місто на свіже повітря до бабусі за адресою: АДРЕСА_5 , де також проживає і дідусь, Докази в наявності в матеріалах справи. Тому суд відмовляє щодо задоволення цієї вимоги про забезпечення позову.

А також позивач за зустрічним позовом просить суд встановити зустрічі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 п`ять разів на тиждень, а саме: кожного понеділка, вівторка та четверга у період часу з 16:00 до 21:00 год. Та з 19:00 год. Кожної п`ятниці до 20:00 год. кожної суботи із ночівлею за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , а також кожний день народження дитини у період часу з 13:00 до 20:00 без участі ОСОБА_1 та обмежень місць прогулянок.

Ця вимога не може підлягати задоволенню, тому що у зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 змістом позову є тільки визначення місця проживання малолітньої дитини.

До того ж відсутній висновок комісії з питань захисту прав дитини Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, яка розглядає питання щодо: 1) вирішення спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини; 2) вирішення спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та визначення способів такої участі.

У висновку зазначається кількість зустрічей дитини з батьком та місце, згідно Постанови кабінету міністрів України № 866 про «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», в якому згідно п.74. Під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.

Також диктат умов зустрічей з дитиною з боку ОСОБА_2 не є можливим, оскільки наразі зараз відкриваються усі секції та гуртки, які відвідувала дитина до карантину, введеного у зв`язку з розповсюдженням коронавірусу, а саме підготовчі курси шахового клубу « ІНФОРМАЦІЯ_8 », за адресою: АДРЕСА_6 , а саме математика - понеділок, четвер о 16:00, англійська мова - середа, субота о 14:00. У матеріалах справи в наявності копія ОСОБА_13 -карти, де вказано, що від дому до гуртків пішки 10 хвилин, а також шлях займає 5 хвилин з дитячого садочку « ІНФОРМАЦІЯ_9 » до гуртків з математики та підготовчих курсів з англійської. Танцювальний гурток «Промінь», де займається дитина ОСОБА_8 - знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 : АДРЕСА_8 знаходиться у 12 хвилинах пішки від дому. У будні дитину з «Іграніуму» забирає няня та відводить на гуртки, у вихідні аідповідач за зустрічним позовом піклується про дитину та її дозвілля сама. Планується, щоб дитина навчалася у гімназії ім. М.В. Ломоносова №46, яка знаходиться також недалеко від дому. В дитини є друзі, які проживають в районі місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі вимогою клопотання про забезпечення позову є зобов`язання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не чинити опір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у спілкуванні з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та попереджати його про можливість та причини зміни зустрічей з донькою.

Однак, у судовому засіданні ще не розглядався позов і обставини, що позивач намагалася обмежити спілкування з донькою відповідача за первісним позовом до 21.10.2019, але позивач ОСОБА_1 вимушена була звернутися до суду за захистом своїх прав та прав дитини. Це підтверджує психологічний висновок від 10.12.2019, в якому за результатами дослідження психоемоційного ставлення до батька дитина повідомила, що боїться батька, є ознаки почуття тривоги та страху, дитина хвилюється за те, що він її викраде, і вона більше не побачить маму. Вона виокремлює на разі мати від батька і не вважає їх сімейною парою. Дитина підтверджує те, що вона бачила фізичне насилля по відношенню до матері.

Також психологом зазначено про порушення дитячо-батьківських відносин дитини з батьком, наявність фізичного та психологічного насильства з боку батька у вигляді поцілунків в губи, миття дитячих полових органів, конфліктність та порушення міжособистісних відносин з батьком. В сімейному середовищі з батьком дитина відчуває небезпеку, сум`яття, безпорадність, страх емоційного та фізичного насильства. Тому суд відмовляє в задоволенні цієї вимоги про забезпечення позову.

Наступною вимогою клопотання про забезпечення позову є встановлення спільного проведення відпочинку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із батьком ОСОБА_2 та членами його родини без присутності ОСОБА_1 для оздоровлення дитини в межах території України кожного року протягом 15 днів, починаючи з 15 липня кожного року.

Однак, ця вимога не відповідає виду забезпечення зустрічного позову про визначення місця проживання дитини, оскільки згідно ч.4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. А в даному випадку заявник не надав доказів з приводу позиції по цьому питанню третьої особи, а саме Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, таким заперечую щодо задоволення цієї вимоги про забезпечення позову.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналізуючи наведене, подана представником відповідача заява не є вмотивованою, у ній не вказані об`єктивні обставини та (або) припущення щодо обставин, що мають реальну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Тобто позивачем не надано доказів, не встановлено обставин на підтвердження вчинення відповідачем за зустрічним позовом дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду щодо визначення місця проживання дитини. Тому самі лише твердження заявника про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову також згідно висновку ВС в постанові №922/2163/17 від 13 січня 2020 року.

Крім того, позивач за основаним позовом стверджує, що на 01 квітня 2020 року борг ОСОБА_2 по сплаті аліментів складає 23958 грн. згідно довідки наданої Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, що ураховується судом при вирішенні даного клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 148,150 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом:

заборони ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або третім особам вивозити за кордон ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без нотаріальної згоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

заборони ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або третім особам змінювати фактичне місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання рішенням суду по справі №619/4901/19 законної сили без письмової згоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

встановлення зустрічей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , п`ять разів на тиждень, а саме: кожного понеділка, вівторка та четверга у період часу з 16.00 год. до 21.00 год. та з 19.00 год. кожної п`ятниці до 20.00 год. кожної суботи із ночівлею за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , а також кожний день народження дитини у період часу з 13.00 год. до 20.00 год. без участі ОСОБА_1 та обмежень місць прогулянок для налагодження психоемоційного зв`язку між батьком та донькою;

зобов`язання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не чинити опір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спілкуванні з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та попереджати його про можливість та причини зміни зустрічей з донькою;

встановлення спільного проведення відпочинку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та членами його сім`ї без присутності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для оздоровлення дитини в межах території України кожного року протягом 15 днів, починаючи з 15 липня кожного року - відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо в судову палату по цивільних справах Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. Ю. Кононихіна