печерський районний суд міста києва
Пр. № 2-211/21
15 жовтня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Підпалого В.В.,
при секретарі Луцюк А.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просила стягнути з Відповідача на її користь грошові кошти в сумі 58 241, 57 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2016 року в м. Києві по вул. Старонаводницькій відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шевролет Лачетті» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті даної ДТП, автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, було завдано матеріального збитку.
Вина відповідача у даній дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року.
Згідно звіту № 180-16, розмір матеріального збитку завданого власникові автомобіля «Шевролет Лачетті» д.н.з. НОМЕР_3 , становить 58 421, 57 грн.
За таких обставин, ОСОБА_1 як власник пошкодженого звернулася до суду за захистом своїх прав та відшкодування коштів.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.10.2016 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із виявленням недоліків.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2016 року відкрито провадження у справі.
В засідання позивач та його представник не з`явилися, повідомлялися належним чином, представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог та ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву відповідачем надіслано не було, свою позицію щодо розгляду справи, відповідач не виклав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних , житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
Так, як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 05.08.2016 року приблизно о 08-20 год., керуючи автомобілем Мерседес д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Старонаводницькій, 40 в м. Києві, всупереч вимогам п. 10.4 Правил дорожнього руху України, своєчасно не зайняв відповідне крайнє положення, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Шевролет д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до звіту № 180-16 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Шевролет Лачетті, д.н.з. НОМЕР_3 , вартість матеріального збитку, завданого власнику склала 58 421, 57 грн. (а.с. 11-24).
Так, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, про що зазначено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки".
Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог Позивача про стягнення з Відповідача на його користь грошових коштів у сумі 58 421, 57 грн.
Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що Відповідач повідомлявся про розгляд справи, йому було роз`яснено право подати відзив на позовну заяву, проте він таким правом не скористався, проти задоволення позовних вимог не заперечив, розмір збитків ним не було оспорено, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
За таких обставин, суд, за наслідками повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, враховуючи, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_2 , докази заперечення в суді відсутні, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 584, 23 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 15, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 15, 49, 76, 141, 258-273, 352-354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 58 421 (п`ятдесят тисяч чотириста двадцять одна) грн. 57 коп. в якості заподіяної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 584, 23 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_5 Підпалий

Позивач - ОСОБА_1 ,

адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ,

адреса: АДРЕСА_2 .