РІШЕННЯ
іменем України
(заочне)
12 травня 2020 року , Сватівський районний суд
Луганської області
У складі головуючого судді Половинки В.О.
За участю секретаря судового засідання Концур А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, представник позивача ОСОБА_3 , -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 08.05.2009 року позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який був розірваний у 2013 році. Від даного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з відповідачем. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Луганськ від 27.09.2013 року позивач сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.07.2013 року до досягнення дитиною повноліття. 24 лютого 2017 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . З ОСОБА_5 у позивача є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час позивач є внутрішньо переміщеною особою згідно довідки №919049876 від 29.10.2015 року. На теперішній час у позивача змінилося матеріальне та сімейне становище, з 2017 року позивач ніде не міг знайти роботу, тому в нього утворилася заборгованість по аліментам, однак 16.06.2019 року він уклав контракт з військовою частиною НОМЕР_1 та на теперішній час проходить військову службу в Збройних Силах України і намагається погасити заборгованість. Також у позивача є інша сім?я та двоє неповнолітніх дітей, яких позивач утримує, його дружина отримує мінімальну заробітну плату. Грошей які він отримує після всіх відрахувань по аліментам, позивачу не вистачає на утримання себе особисто та надання допомоги своїй сім?ї. Зазначені обставини ставлять його у скрутне матеріальне становище.

Просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Ленінського районного суду м. Луганськ від 27.09.2013 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частини на 1/6 частину на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

Позивач та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримали, про винесення заочного рішення не заперечують. (а.с. 39-40)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, будучи повідомленою про час, дату і місце розгляду справи належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Також про час, дату і місце розгляду справи відповідач повідомлялася за адресою її місця проживання, яка вказана в позові. (а.с.28, 31, 38, 41а, 46, 47, 48 ) Про причини неявки відповідач суду не повідомила, своїм правом на подачу відзиву не скористалася.

Зі згоди позивача суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають в зв`язку з наступним.

Відповідно до копії виконавчого листа по справі №437/9772/13-ц виданого 14.04.2014 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Луганськ стягнуто на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.07.2013 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.4)

24 лютого 2017 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 24 лютого 2017 року.(а.с.5)

З ОСОБА_5 у ОСОБА_1 є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_3 від 24.10.2019 та серії НОМЕР_4 від 24.10.2019.(а.с.6, 7)

Відповідно до довідки від 29.10.2015 року №919049876 ОСОБА_1 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи. Дата закінчення дії довідки 12.11.2016 (а.с.8)

Згідно з копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 16 червня 2019 року зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 3260 гривень на місяць з виплатою щомісячної премії в розмірі 125% від посадового окладу, та надбавки у розмірі 87, 8 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. (а.с.9)

Як зазначив позивач в позовній заяві, у нього змінилося матеріальне та сімейне становище, з 2017 року позивач ніде не міг знайти роботу, тому в нього утворилася заборгованість по аліментам, однак на теперішній час він проходить військову службу в Збройних Силах України і намагається погасити заборгованість. Також у позивача є інша сім?я та двоє неповнолітніх дітей, яких позивач утримує, його дружина отримує мінімальну заробітну плату. Грошей які він отримує після всіх відрахувань по аліментам, позивачу не вистачає на утримання себе особисто та надання допомоги своїй сім?ї. Зазначені обставини ставлять його у скрутне матеріальне становище.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених норм права можна зробити висновок про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути змінений за умови зміни матеріального або сімейного стану позивача, при цьому кожна з цих умов може бути самостійною підставою для зменшення розміру аліментів або існувати одночасно.

Отже розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а значне погіршення матеріального становища позивача може бути підставою для задоволення його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

На підтвердження зміни свого матеріального стану в бік погіршення позивач не надав відомості про свої доходи. Копія витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 не дає можливості суду зробити висновок про його матеріальний стан, а саме про його дійсні доходи.

Відомості про розмір доходів, які отримував ОСОБА_1 станом на 27 вересня 2009 року, тобто на момент ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів, суду надано не було.

На думку позивача, його дохід який він отримує після всіх відрахувань по аліментам, не дозволяє забезпечити його, його дружину та дітей, однак ця обставина не може бути врахована судом, виходячи з того, що він не надав до суду відомості про суму коштів з яких відраховуються аліменти та про суму коштів сплачених аліментів.

Також, позивач в позові зазначив, що він утримує двох неповнолітніх дітей, та його дружина отримує мінімальну заробітну плату, що також не може бути прийнято судом, оскільки на підтвердження даного факту позивачем не було надано жодного підтверджуючого документа. Відомості про розмір доходів, які отримував ОСОБА_1 з 2017 року по 16.06.2019 року, тобто в період його непрацездатності, про який він зазначає в позові, суду надано також не було.

Крім того, позивач не надав відомостей про розмір заборгованості по аліментам, про який також зазначає в своєму позові.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

Суд вважає, що позивач не виконав свого обов`язку щодо доказування обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, та не надав суду доказів, які б беззаперечно підтверджували погіршення його насамперед матеріального стану, в наслідок зміни матеріального або сімейного стану, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання дитини.

Зазначене позбавляє суд перевірити, що дійсно матеріальний стан позивача погіршився порівняно з тим, який він був на день ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів.

Той факт, що у позивача вже після стягнення аліментів на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилося ще двоє дітей та він одружився, тобто на думку позивача змінився його сімейний стан в бік погіршення, не може мати для справи вирішального значення без врахування інших істотних обставин, встановлених судом, оскільки при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню не підлягають, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та суд відмовив позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180-184,192 Сімейного кодексу України, ст. ст.4,12, 13, 76-81, 89, 263-265,273, 280-283,354,355 ЦПК України, суд,-

постановив:

Відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 15 травня 2020 року.

Суддя Сватівського

районного суду В.О. Половинка