Дата документу 27.05.2020 Справа № 333/1680/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 333/1680/19 Головуючий у 1 інстанції Кулик В.Б.
Провадження №22ц/807/1394/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про визнання рішення недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про визнання рішення недійсним.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 06 лютого 2014 року між нею та ВАТ «Запоріжжяобленерго» укладено договір № 551801061 про користування електричною енергією, за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з договором енергопостачальник зобов`язується забезпечувати надійне постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та цим договором.

06 лютого 2019 року енергопостачальником було безпідставно складено акт про порушення та прийнято рішення від 21 лютого 2019 року, яке оформлено протоколом комісії з розгляду актів № 858 здійснення розрахунку недооблікованої електроенергії за три роки в розмірі 21079 кВт на суму 32719,34 грн.

ОСОБА_1 таке рішення вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з тих підстав, що згідно з вимогами п. 5.5.5.8, п. 5.5.5.20, п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електроенергії, затверджених постановою від 14.03.2018 року № 312 НКРЕКП (ПРРЕЕ № 312), в акті про порушення від 06 лютого 2019 року та в рішенні № 585 не міститься жодних даних щодо пошкодження приладу обліку електричної енергії чи пошкодження пломб.

Крім того, неможливо встановити яким чином було встановлено безоблікове споживання електричної енергії. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу не облікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень

Позивач зазначала, що жодних порушень Закону України «Про електроенергетику», Правил роздрібного ринку електричної енергії вона не здійснювала та свої зобов`язання згідно з договором про користування електричною енергією, виконує належним чином. Так, в акті про порушення, на підставі якого приймаються рішення, зазначено про нібито виявлення встановлення на шафу обліку (яка знаходиться на фасаді будинку, тобто не прихована від постачальника та добре видно з вулиці біля подвір`я) високочастотного генератора, що призвело до повної зупинки з обліку, при цьому нібито виявити порушення без використання спецзасобів не можливо (при цьому інформація щодо так званих спецзасобів відсутня, тобто ніяких спецзасобів не застосовувалось). Отже, викладене в акті не відповідає дійсності, не підтверджено жодними належними доказами, оскільки відсутні відомості стосовно того, які саме спецзасоби було використано для виявлення порушення та чи дійсно існувало таке порушення. Невідомо яким чином було встановлено споживання не облікованої електроенергії, оскільки вимірювання струму споживання електроенергії поза обліковим приладом не здійснювалось. Відсутній експертний висновок щодо пошкодження роботи засобу обліку (тобто його зупинки). Відсутній експертний висновок, чи дійсно предмет, який було вилучено, є пристроєм, який зупиняє роботу засобу обліку електроенергії. Відсутні докази стосовно того, чи дійсно відбувалось споживання електроенергії в той час коли відбувалась зупинка засобу обліку електроенергії. Отже, акт про порушення не є належним доказом порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14.03.2018 року № 312.

Крім того, приймаючи рішення, яке оформлене протоколом № 858 від 21.02.2019 року не відповідає вимогам ПРРЕЕ № 32, відсутній розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії затверджених регулятором. В протоколі тільки зазначено, що виконати розрахунок за три роки згідно з п. 8.2.6 ПРРЕЕ та п. 3.3а Методики на суму 32719,34 грн. При цьому, Правила користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (1357-99-п) (далі ПКЕЕН) втратили чинність 26 червня 2018 року на підставі постанови КМУ № 502. Отже, застосування Методики № 562 є безпідставним, оскільки застосовується у разі порушення ПКЕЕН № 1357, які втратили чинність.

Зазначала також, що актом не встановлено відсутність можливості виявити порушення під час проведення контрольного огляду приладу обліку, оскільки не встановлено, які ж саме спеціальні засоби використовувались для виявлення порушення, а сам прилад обліку встановлено на фасаді будинку.

Таким чином, здійснення розрахунку за три роки є незаконним та безпідставним. Крім того, ОСОБА_1 зазначала, що жодного розрахунку не було надано, що взагалі обмежує позивача, як споживача визначити правильність здійсненого розрахунку.

Посилаючись на зазначене, позивач просила суд визнати незаконним та скасувати рішення комісії з розгляду Актів ПАТ «Запоріжжяобленерго» про порушення ПРРЕЕ та розрахунок недооблікованої електроенергії, яке оформлене протоколом № 858 від 21 лютого 2019 року.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення цієї справи, просить скасувати рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2019 року, та постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відносно того,що оскарження рішення комісії оформлене протоколом не підлягає оскарженню, оскільки самостійне оскарження акту про порушення не передбачено чинним законодавством, є безпідставними, оскільки Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 910/17955/17 від 14 січня 2020 року наведено правовий висновок, відповідно до якого вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недорахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки суд їх не досліджував обмежившись виключно позицією про те, що рішення комісії не підлягає оскарженню.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктами 1,4 частини 4 статті 19 ЦПК України встановлено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ та справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно п. 5 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що спір виник не з підстав, передбачених ч. 4 ст. 274 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги, відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється без повідомлення сторін.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 10 березня 2020 року в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Скориставшись свої правом, ПАТ «Запоріжжяобленрего» надало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначають, що складений ними протокол є лише фіксацією використання споживачем електричної енергії безобліково, внаслідок виявленого самовільного підключення електропроводки споживача з порушенням схеми обліку електричної енергії, та надається суду як доказ, який повинен оцінюватись судом у сукупності з іншими належними доказами, а його самостійне оскарження не передбачено чинним законодавством. З цих підстав рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2019 року вважають законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 лютого 2019 року представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» під час перевірки дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 за адресою: АДРЕСА_2 , було складено акт № 00143558, про порушення позивачем ПКЕЕН використання високочастотного генератора, що призвело до безоблікового споживання електричної енергії (а.с. 6).

На підставі вищезазначеного акту № 00143558 комісія з розгляду актів про порушення Правил користування ПКЕЕН прийняла рішення, оформлене протоколом № 858 від 21 лютого 2019 року, про виконання розрахунку за три роки, згідно з ПРРЕЕ п. 8.2.6 та Методики п. 3.3а) затвердження обсягу недооблікові електроенергії на суму 32719,34 грн. (а.с. 5).

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення комісії з розгляду Актів про порушення ПРРЕЕ та розрахунок недооблікованої електроенергії, яке оформлено протоколом № 858 від 21 лютого 2019 року, суд першої інстанції, пославшись на правову позицію Верховного Суду України у постанові від 12 вересня 2011 року № 6-25цс11, виходив з того, що вказане рішення комісії не є актом, який породжує певні правові наслідки, останнє не спрямоване на регулювання тих чи інших суспільних відносин і не має обов`язкового характеру для суб`єктів цих відносин, воно не є за своєю суттю рішенням державного чи іншого органу, тобто офіційним документом. Суд вважав, що питання про наявності правових підстав для стягнення зі споживача плати за порушення ПРРЕЕ на підставі відповідного акту перевірки та рішення комісії має вирішуватись під час розгляду справи за позовом про стягнення грошових коштів за вчинене порушення або про зобов`язання вчинити певні дії, пов`язані з відновленням становища, яке існувало до виникнення відповідного спору.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі №910/17955/17 викладено правовий висновок, згідно якого п. 53 ПКЕЕН (які були дійсні при розгляді справи №910/17955/17 в суді першої інстанції), акт про порушення яких став підставою для прийняття оскаржуваного позивачем рішення, оформленого протоколом, рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Якщо між побутовим споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження засобів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.

Крім цього, відповідно до п. 8.3.20. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою від 14.03.2018 року № 312, розгляд скарг побутових та малих непобутових споживачів на дії чи бездіяльність суб`єктів роздрібного ринку, вирішення спорів між ними здійснюються енергетичним омбудсменом у порядку, встановленому законодавством України, та Регулятором у межах його повноважень, а також вирішуються у судовому порядку.

З огляду на вищевикладене, спірним може бути питання незгоди споживача із рішенням енергопостачальника ,оформленого протоколом, про нарахування вартості необлікованої електричної енергії на підставі зафіксованого в акті порушення ПКЕЕН, що спонукало позивача звернутись із цим позовом до суду з вимогою визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду акту про порушення, оформленого протоколом від 21 лютого 2019 року. При цьому обраний позивачем спосіб захисту свого права, яке він вважає порушеним, не суперечить встановленому законодавством порядку вирішення спірних питань, що можуть виникнути між побутовим споживачем і енергопостачальником, перелік яких не є вичерпним.

Враховуючи зазначене, колегія суддів також не може погодитись із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки судом не досліджувалось чи мали місце обставини справи якими обґрунтовуються вимоги ОСОБА_1 .

Так, спірні відносини регулюються, зокрема ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року №2019-VIII, «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 березня 2018 року №312, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року №562.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин другої, третьої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

З матеріалів справи вбачається, що 06 лютого 2014 року між ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та ВАТ «Запоріжжяобленерго» укладено договір № 551801061 про користування електричною енергією (а.с. 8-9).

За умовами вищезазначеного договору Енергопостачальник, зокрема, взяв на себе зобов`язання надійно постачати Споживачу електричну енергію, а Споживач зобов`язався оплачувати вартості одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим Договором.

Пунктом 21.4 Договору № 551801061 від 06 лютого 2014 року встановлена відповідальність Споживача за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж або споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до пункту 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

Вбачається, що 06 лютого 2019 року за адресою: Барикадна 165/2, працівниками АТ «Запоріжжяобленерго» під час перевірки дотримання Правил, було встановлено використання високочастотного генератора, що призвело до безоблікового споживання електричної енергії.

Виявлене порушення згідно п. 8.2.5 Правил було зафіксовано в акті № 00143558 від 06 лютого 2019 року. В акті зазначене порушення кваліфіковане як порушення п. 5.5.5.8 та п. 5.5.5.20, за змістом яких споживач зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Так, колегія суддів звертає увагу, що працівниками АТ «Запоріжжяобленерго» безпідставно зазначено в акті № 00143558 порушення ОСОБА_1 п. 5.5.5.8, Правил, оскільки в акті не міститься жодних даних щодо пошкодження приладу обліку електричної енергії чи пошкодження пломб. Відповідачем під час розгляду справи також не наведено жодних порушень ОСОБА_1 щодо пошкодження цілісності лічильника/пломб.

Також слід звернути увагу,що предметом дослідження суду першої інстанції була не засвідчена належним чином копія акту від 06.02.2019 року ,яка є практично не читаємою,що суперечить вимогам ст.ст.78,79 ЦПК України.

Згідно п. 8.2.5 Правил у разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась підписати акт зазначивши свої зауваження. При цьому, вказана відмова не зафіксована підписами двох незаінтересованих осіб, як це передбачено умовами для визнання акту дійсним в разі відмови споживача від його підписання, наведеними у п. 8.2.5 Правил (в редакції, дійсній на час складання акту) (а.с. 6, зворот).

Пунктом 8.2.6 Правил передбачено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.

Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення.

Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Вбачається, що відповідно до вищенаведеного пункту Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі акту № 00143558 від 06 лютого 2019 року проведено засідання комісії з розгляду актів порушення, за результатами якої складено протокол № 858 від 21 лютого 2019 року (а.с. 5).

Відповідно до рішення комісії нарахування за актом становить 32719,34 грн. Така сума була нарахована відповідно до п. 3.3а) Методики.

Так, згідно з пп «а» п. 3.3 Методики від 04 травня 2006 року № 562 розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється за кількістю днів у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку), - з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

В акті про порушення зазначено, що дане порушення контролер виявити не мав можливості оскільки для виявлення цього порушення необхідно було застосування спеціальних технічних засобів.

Разом з тим, вбачається, що ОСОБА_1 отримавши копію протоколу № 858 від 21 лютого 2019 року та квитанцію із зазначенням суми до сплати, зазначила про незгоду із розрахунком з нарахованою сумою штрафу за три роки, з посиланням на невідповідність інформації в акті про порушення щодо факту неможливості виявленню цього порушення, оскільки генератор встановлено на фасаді будинку, тобто не встановлено та не зафіксовано відсутність можливості виявити порушення під час проведення контрольного огляду приладу обліку.

Зазначені доводи приймаються колегією до уваги, оскільки за змістом акту не встановлено факту відсутності можливості виявити порушення під час проведення попередньої перевірки, а саме факту - який є обов`язковою умовою для нарахування штрафів саме за три роки.

Враховуючи те, що в акті про порушення № 00143558 не зазначено, на підставі чого порушення кваліфікується як таке, що неможливо виявити, зокрема, метод та спеціальні технічні засоби для виявлення цього порушення, необґрунтованим є перерахунок за спожиту електричну енергію за три роки, а не шість місяців.

Крім цього, при перевірці дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії споживачем ОСОБА_1 , працівниками АТ «Запоріжжяобленерго» не встановлено метод розкрадання електроенергії та не перевірено технічної можливості розкрадати електроенергію, оскільки правопорушенням в електроенергетиці є не сам факт самовільного підключення до об`єктів електроенергетики, а саме факт розкрадання споживачем електричної енергії у разі самовільного підключення і споживання електроенергії поза межами приладів обліку, адже за відсутності факту розкрадання електроенергії відсутні і підстави для цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення збитків, так як і ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» і п. 5.5.5. Правил передбачають умову для настання такої відповідальності.

Такої ж позиції додержується і Вищий спеціалізований суд України у справі № 6-1168св15.

Зважаючи на природу порушення, актом про порушення не доведено у сукупності наявність таких фактів: наявність самовільного підключення електропроводки до електричних мереж, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку, в результаті чого електрична енергія споживається, але приладом обліку не обліковується, а саме не доведено факту безоблікованого споживання електроенергії.

Також вбачається, що споживачу разом з протоколом та розрахунковими документами, в порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, не було надано розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1статті 76 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів.

З урахуванням того, що безспірних доказів порушення ОСОБА_1 правил споживання електричної енергії матеріали справи не містять, зокрема не доведено факт безоблікового споживання електричної енергії, акт про порушення № 00143558 складено без дотримання вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, доводи позивача частково знайшли своє підтвердження. Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог, а саме визнання незаконним та скасування рішення комісії з розгляду Актів про порушення та розрахунку недооблікованої електроенергії, яке оформлене протоколом № 858 від 21 лютого 2019 року.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2019 року скасувати прийняти нову постанову, за якою:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про визнання рішення недійсним задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення комісії з розгляду Актів Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» та розрахунок недооблікованої електроенергії, яке оформлене протоколом № 858 від 21 лютого 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 27 травня 2020року.

Головуючий:

Судді: