Справа № 419/273/20
Провадження № 2/419/165/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі - Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військово - цивільної адміністрації м. Щастя Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до Військово - цивільної адміністрації м. Щастя Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він з 1975 року постійно проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 . Квартира, в якій проживає позивач, належить йому на праві власності згідно Свідоцтва про право власності на житло серії ЯЯЯ №024225, виданого 28.04.2005 року Щастинською міською радою. Право власності зареєстровано у Реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.05.2005 року.

Звернутися до суду позивача вимусило те, що ним виявлено, що правовстановлюючий документ на вказану квартиру - Свідоцтво про право власності від 28.04.2005 року ним було втрачено. Через втрату цього документа позивач не має змоги розпорядитися своїм майном на свій розсуд, тобто позивач обмежений у реалізації своїх прав власника. ОСОБА_1 звернувся до ВЦА міста Щастя з приводу отримання копії або дубліката втраченого документа, однак отримав відповідь, що ВЦА м. Щастя не має можливості надати копію цього документа, так як документи постійного зберігання Щастинської міської ради за період з 1985 року по 2005 рік знаходяться в архівному відділі Луганської міської ради, що знаходиться в місті Луганськ, на непідконтрольній території України.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд визнати за ним право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 53,10 м2, житловою площею 27,10 м2.

Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, в наданій заяві просив розглянути справу за його відсутності (а.с.2 - зворотна сторона).

Представник відповідача Військово - цивільної адміністрації м. Щастя Новоайдарського району Луганської області - Клімкова С. у судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не надала.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судовим розглядом встановлено, що з 06.03.1975 року позивач ОСОБА_1 постійно проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта позивача (а.с.4 - зворотна сторона) та довідкою КП «Жилбудсервіс» №315 від 28.01.2020 року (а.с.3).

Квартира, в якій проживає позивач, належить йому на праві власності згідно Свідоцтва про право власності на житло серії ЯЯЯ №024225, виданого 28.04.2005 року Щастинською міською радою.

Так, згідно копії інформаційного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №195001963 від 26.12.2019 року, відомості про право власності ОСОБА_1 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно 17.05.2005 року на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ №024225, виданого 28.04.2005 року Щастинською міською радою (а.с.6).

Після виявлення факту втрати правовстановлюючого документа на квартиру ОСОБА_1 звернувся до ВЦА міста Щастя з приводу отримання копії або дубліката втраченого документа, однак отримав відповідь, що ВЦА м. Щастя не має можливості надати копію вищевказаного свідоцтва, так як документи постійного зберігання Щастинської міської ради за період з 1985 року по 2005 рік знаходяться в архівному відділі Луганської міської ради, що знаходиться в місті Луганськ, на непідконтрольній території України, що підтверджується листом від 03.01.2010 року №13/08 (а.с.7).

Згідно копії технічного паспорта квартири, виготовленого Новоайдарським РКПТІ 15.01.2020 року, загальна площа квартири становить 53,10 кв.м., житлова площа - 27,10 кв. м. (а.с. 8-10). Згідно даних довідки-характеристики Новоайдарського РКПТІ № 16 від 15.01.2020 року, вказана квартира розташована на 3 поверсі 5-поверхового житлового будинку (а.с.11).

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Такий висновик викладено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у справах про визнання права власності є особи, які вже є власниками.

Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

З огляду на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи те, що вимоги позивача є виправданими, направлені на захист його майнових прав, беручи до уваги те, що представник відповідача заперечень проти задоволення позову не надав, та можливість вирішення вказаного питання в позасудовому порядку на даний час відсутня, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 386, 392 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 211, 223, 247, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військово - цивільної адміністрації м. Щастя Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 53,10 м2, житловою площею 27,10 м2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий О. М. Іванова