29.04.2020 227/5048/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хоменко Д.Є.

за участю

секретаря судового засідання Дзюба Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2019р. ОСОБА_1 (також - позивач) звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області (також - відповідач, Управління), про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Свій позов обґрунтувала тим, що з 11.04.1990 року вона та ОСОБА_2 почали проживати разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Реєструвати шлюб не поспішали, оскільки не було такої потреби. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а його похованням займалась позивач. За життя ОСОБА_2 працював шахтарем, а після досягнення пенсійного віку почав отримувати пільгову пенсію. Встановлення факту проживання однією сім`єю позивачу необхідно для переходу на пенсію ОСОБА_2 . У жовтні 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення на пенсію чоловіка, але їй було відмовлено, тому вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Просила встановити юридичний факт свого проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня 1990 року та до дня смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2020 року, який був проведений на підставі розпорядження в.о.керівника апарату Добропільського міськрайонного суду №89 від 05.02.2020 року, вищевказана цивільна справа була передана на розгляд судді Хоменко Д.Є .

В судове засідання позивач не з`явилась, але в матеріалах справи мається заява від 19.03.2020р., про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник позивача, адвокат Косенко С.В. в судове засідання також не з`явився, належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи, через канцелярію суду надав письмову заяву від 19.03.2020 року, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Добропільського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області теж не з`явився у відкрите судове засідання, 20.01.2020 року надавши до суду клопотання, про розгляд справи без участі представника управління та прийняття судового рішення на розсуд суду.

Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як зазначила позивач ОСОБА_1 у позові, вона з 11.04.1990 року проживала однією сім`єю з гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації шлюбу.

Відповідно до акту депутата Білозерської міської ради Шотт В.Г. вбачається, що ОСОБА_1 на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали разом та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою виконавчого комітету Білозерської міської ради м.Добропілля №3105 від 24.09.2019 року підтверджується, що ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою в АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входив гр. ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом.

На підтвердження сімейних зв`язків позивач додала до позову довідку Первинної організації профспілки працівників вугільної промисловості України на шахті «Білозерська» №193 від 16.10.2019 року відповідно до якої ОСОБА_1 надавались путівки для відпочинку в пансіонат «Жемчужина» з 13.08 по 19.08.2008 року, в пансіонат «Буревестник» з 07.07 по 17.07.2010 року та в пансіонат «Воронцово» з 12.08 по 22.08.2013 року, до складу сім`ї позивача, окрім інших осіб, входив гр. ОСОБА_2 .

Також позивач зазначила, що у період проживання з гр. ОСОБА_2 вони не перебували у шлюбних стосунках з іншими особами, на підтвердження чого надала відповідні копії свідоцтв про розірвання шлюбів.

Так відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвав шлюб з гр. ОСОБА_5 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області було складено відповідний актовий запис №47 від 05.02.1988 року.

Позивач ОСОБА_1 також розірвала шлюб з гр. ОСОБА_6 07.09.1990 року, про що в матеріалах справи мається копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 05.02.1999 року, актовий запис №32.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого 01.06.2019 року виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис №106, гр. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Білозерське у віці 60 років.

У позові було зазначено, що похованням ОСОБА_2 займалась позивач, про що в матеріалах справи маються відповідні квитанції на витрати поховання цивільного чоловіка ОСОБА_2 та встановлення пам`ятнику загальною вартістю 16035,00 грн.

Після смерті ОСОБА_2 позивач 24.10.2019 року звернулась до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області із заявою про переведення на пенсію чоловіка.

Але рішенням Управління №733 від 28.10.2019 року останній було відмовлено в переведенні з одного виду пенсії на інший, оскільки ОСОБА_1 не перебувала у зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_2 . Крім того з пенсійної справи позивача вбачався шлюб з гр. ОСОБА_6 , а в копії паспорта ОСОБА_2 мається відмітка про реєстрацію шлюбу з гр. ОСОБА_7 .

В судовому засіданні 19.03.2020 року, в якості свідка була допитана гр. ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що з ОСОБА_1 вони є сусідами по будинку, відносини дружні, разом навчались в школі у паралельних класах. Зазначила, що вона мешкає у будинку з 1985 року, а гр. ОСОБА_2 з`явився в сім`ї позивача з 1990 року та мешкали вони разом по день смерті останнього, помер в 2019 році. Пояснила, що їх з позивачем чоловіки разом працювали на шахті на сусідніх ділянках, бачились сім`ями дуже часто, на ринках, у магазинах та на дачі. Разом приймали участь в громадському житті будинку, їх діти разом росли. Навіть не знала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що дізналась лише тільки після смерті останнього. Пояснила, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 проживали разом близько тридцяти років, він виховував її дітей, вели спільне господарство, в сараї вирощували курей та качок. В 2018-2019 роках разом приймали участь у ремонті даху будинку. Коли ОСОБА_2 хворів та знаходився в лікарні в м.Добропілля, ОСОБА_1 їздила до нього та доглядала. Також ОСОБА_2 відвідував дитячі ранки в садку, а також відвідував батьківські збори у школі.

Гр. ОСОБА_9 також була допитана в судовому засіданні 19.03.2020 року та пояснила, що з позивачем є сусідами, знає її ще з малку, відносини дружні. Завжди вважала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є чоловіком та дружиною, навіть не знала, що останні не перебувають у зареєстрованому шлюбі, їх сім`я разом проживала близько тридцяти років, ОСОБА_2 виховував дітей ОСОБА_1 . Дізналась, що останні не перебувають у зареєстрованому шлюбі лише після смерті ОСОБА_2 . Бачила їх дуже часто, в магазинах, коли вони робили спільні покупки, разом їздили на дачу, жили разом приблизно з 1990 року.

Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Як передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.3 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За приписами ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч.4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення» справи про встановлення фактів розглядаються, якщо відповідно закону такі факти тягнуть юридичні наслідки, а саме від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, ними можуть бути як близькі родичі, так і інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках; обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і таке інше.

Положенням ст.25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Як було встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період сумісного проживання не перебували у зареєстрованих шлюбах з іншими особами на підтвердження чого в матеріалах справи маються відповідні копії свідоцтв про їх розлучення з гр. ОСОБА_5 з 05.02.1988 року та відповідно з гр. ОСОБА_6 з 07.09.1990 року (а.с.13, 14).

Таким чином зазначена інформація у рішенні Управління №733 про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший від 28.10.2019 року, стосовно того що гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбних відносинах з іншими особами є недостовірною.

Визначаючи період спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд зазначає, що позивач просить встановити факт спільного проживання з квітня 1999 року та по день смерті ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дійсно мешкали разом з 1990 року, про що свідчили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , також іншими письмовими доказами підтверджується факт їх проживання в АДРЕСА_1 .

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно спільно мешкали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 з 1990 року по 23.05.2019 року. Вищезазначений юридичний факт позивачем доведено у повному обсязі, надані суду докази є належними, достовірними та допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета заявлених вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення.

Але встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу можливо лише з 01.01.2004 року по 23.05.2019 рік, оскільки інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки було введено в національне законодавство Сімейним кодексом України, який набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР, який діяв до 01.01.2004 року таких положень не мав. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.01.2020 року, справа №546/912/16-ц.

Таким чином, заслухавши пояснення свідків в судовому засіданні від 19.03.2020 року, врахувавши інші письмові докази, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 25 СК України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 77, 247, 258, 263-265, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити частково.

Встановити юридичний факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.п.н. НОМЕР_2 ) із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково шляхом подання письмової апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Роз`яснити учасникам справи, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Д.Є. Хоменко