Справа № 522/1743/20
Провадження № 2/522/3577/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області в особі Голови ліквідаційної комісії Іщенка І.В., Головного управління Національної поліції в Одеській області, про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1 . 03.10.2019 року позивачці стало відомо, що на її майно накладено арешт постановою про накладення арешту, б/н, 08.09.2010 року, слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Е.С. Кулагіним . Арешт було накладено реєстратором Одеської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. У зв`язку з тим, що позивачку жодним чином не повідомлено про прийняті процесуальні рішення, що стосуються арешту її майна, вона звернулась до Керівника Одеської місцевої прокуратури №3 та Прокурора Одеської області з вимогою надати копії відповідних рішень та інформацію на яких правових підставах було накладено арешт, її звернення були переадресовані відповідачу однак ніякої інформації по суті звернення вона не отримала. Враховуючи, що на теперішній час відсутня будь яка інформація про кримінальне провадження в рамках якого було накладено арешт в 2010 році та на думку позивачки, законних підстав обтяження її квартири не має, а само обтяження грубо порушує її право власника квартири. Також відповідно одинадцятого абзацу третьої сторінки позовної заяви позивачка зазначає, що кримінальну справу, в межах якої накладено арешт, закрито на стадії досудового слідства, і до сугу для розгляду по суті цю справу скеровано не було. Також відповідно мотивувальної частини позовної заяви зазначено, що оригінал постанови про накладення арешту, б/н, 08.09.2010, слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області Е.С. Кулагіна та матеріали відповідного кримінального провадження знаходяться у відповідача. Посилаючись на відповідь відповідача, зазначено, що відповідач в позасудовому порядку відмовляється надати, у зв`язку чим є необхідність витребувати постанову та матеріали в судовому порядку, разом з тим клопотання про витребування доказів позивачем до суду не заявлено. Враховуючи викладене позивачка просила скасувати арешт накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно постанови про накладення арешту, б/н, 08.09.2010, слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області Е.С. Кулагіна

Матеріали позову суддя отримала 03.02.2020 року.

Ухвалою суду від 11.02.2020 року позов було залишено без руху та надано час на усунення недоліків позову. Вимоги ухвали суду від 11.02.2020 року були усунуті 12.02.2020 року.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року прийнято до розгляду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з судового засідання з викликом сторін на 28.02.2020 року.

28.02.2020 року сторони по справі не з`явились, розгляд справи відкладено на 14.04.2020 року.

18.03.2020 року до суду надійшло клопотання від ГУНП в Одеській області про заміну неналежного відповідача. В обґрунтування клопотання зазначено, що виходячи зі змісту позовної заяви та зі змісту інформаційної довідки, арешт було накладено посадовою особою СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області, що не є структурним підрозділом ГУНП в Одеській області. На теперішній час, Приморський РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області знаходиться в стані припинення, але остаточно воно не припинено, через що немає жодних перепон у тому щоб дана юридична особа самостійно відповідала по своїм зобов`язанням за дії, які були вчинені її посадовими особами. Приморський РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області є самостійною юридичною особою, самостійно несе відповідальність за свої дії та у відповідності до ст.ст. 46, 47 ЦПК України має цивільну процесуальну правоздатність і дієздатність, а тому ліквідаційна комісія Приморського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області повинна відповідати за юридичну особу яка ліквідується.

У судове засідання 14.04.2020р. з`явилась позивачка ОСОБА_1 , яка не заперечувала проти задоволення клопотання від 18.03.2020р.. Протокольною ухвалою суду від 14.04.2020р. за клопотанням представника ГУНП в Одеській області їх замінено як неналежного відповідача на належного - Приморський РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області в особі Голови ліквідаційної комісії Іщенка І. В. Розгляд справи відкладено на 29.04.2020 року.

14.04.2020р.до суду надійшло клопотання від представника ГУНП в Одеській області про відкладення розгляду справи у зв`язку зі складною санітарно-епідеміологічною ситуацією в регіоні.

У судове засідання 29.04.2020 року з`явились позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 , який висловив свої заперечення проти заміни відповідача, просив знову залучити відповідачем первісного відповідача по справі. Протокольною ухвалою суду від 29.04.2020 року за клопотанням представника позивача, було залучено ГУ НП в Одеській області як співвідповідача по справі. Розгляд справи було відкладено на 27.05.2020 року.

14.05.2020 року до суду надійшов відзив від ГУ НП в Одеській області, відповідно якого представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Посадовими особами ГУ НП в Одеській області не було накладено арешт на дане майно, однак було вжито заходи щодо встановлення наявності або відсутності в провадженні слідчих підрозділів ГУНП в Одеській області кримінального провадження в рамках якого був накладений згадуваний арешт. А саме було надіслано запити до структурних підрозділів ГУНП в Одеській області відповідно до територіальної та функціональної юрисдикції - Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та Слідчого управління ГУНП в Одеській області. Обидва запити не були задоволені з тих причин, що було надано недостатньо інформації для встановлення кримінального провадження в якому було накладено арешт на майно ОСОБА_1 . Виходячи тільки із реквізитів майна та прізвища слідчого який наклав арешт неможливо встановити кримінальне провадження в якому було накладено арешт на майно ОСОБА_1 . Позивачка стверджує, що кримінальну справу в межах якої було накладено на її майно, було закрито (3 арк. позову), то і відповідно у неї повинна бути інформація про номер справи, або інша інформація за наявності якої цю справу буде можливо ідентифікувати.

15.05.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУ МВС в Одеській області відповідно якого представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до матеріалів справи, дійсно постановою про накладення арешту на майно від 08.09.2010 року слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Е.С. Кулагіним було накладено арешт на майно ОСОБА_1 у вигляді квартири АДРЕСА_1 . З листопада 2015 року почала діяти ліквідаційна комісія Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. На теперішній час, усі штатні посади Приморського РВ ОМУ ГУВМС України в Одеській області скорочені, відповідно посади слідчого в штатному розписі Приморського РВ на теперішній час не існує, Кулагін Є.С. не є членом ліквідаційної комісії . Перевірити журнали вхідної та вихідної кореспонденції СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області за 2009 рік, з метою встановлення в рамках якої кримінальної справи накладено арешт на майно ОСОБА_1 неможливо, оскільки на підставі наказу МЮ України за №578/5-12, журнали було знищено. Всі реєстраційні справи, в яких знаходились постанови про накладення арешту, із підставами їх видання, були передані під акти юридичному департаменту Одеської міської ради, на підставі рішення Одеської міської ради №16-VII від 16.12.2015 року. Виходячи з обсягу наданої позивачкою інформації та з урахуванням обставин викладених вище, ліквідаційна комісія не може надати постанову про накладення арешту, а тим паче самостійно вчинити дії щодо його зняття.

У судове засідання 27.05.2020 року сторони по справи не з`явились, повідомленні належним чином, позивачкою надано суду заяву про розгляд справи без її участі, просила її позов задовольнити.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 29.05.2020 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, оцінивши надані докази вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, р2632, від 17.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Юрасовим Д.С., що підтверджується Інформаційною довідкою №210438939 від 27.05.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за зазначеною довідкою, постановою про накладення арешту, б/н, 30.03.2010 року, СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, слідчий Кулагін Є.С. накладено тимчасове застереження №9685653 на квартиру, горищне приміщення, пл. 125 кв.м . , за адресою АДРЕСА_1 , а також постановою про накладення арешту, б/н, 08.09.2010 року СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, слідчий Кулагін Е.С. було накладено арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження №10235117 на квартиру, горищне приміщення, пл. 125 кв.м . , за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно листа Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області №36-Ш-5938 від 05.11.2019 року повідомлено, що Приморським відділом поліції розглянуто запит ОСОБА_1 , щодо надання копії постанови слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Кулагіна Е.С. про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , а також вжиття заходів для зняття арешту з зазначеної квартири, під час розгляду запиту, працівниками Приморського РВ в м. Одесі ГУНП в Одеській області, у зв`язку із маленьким обсягом надано інформації, встановити до яких саме матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи), не видалося можливим. У разі надання більш детальної інформації до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, працівниками слідчого відділу вживатимуться заходи, для встановлення належності вищевказаної постанови до будь-яких матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи), про що буде повідомлено додатково.

Відповідно відзиву на позовну заяву від ГУ МВС в Одеській області наданого суду 15.05.2020 року, всі реєстраційні справи, в яких знаходились постанови про накладення арешту, із підставами їх видання, були передані під акти юридичному департаменту Одеської міської ради, на підставі рішення Одеської міської ради №16-VII від 16.12.2015 року.

Позивач надала суду Лист Відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради від 18.12.2019 №з850-19, відповідно якого зазначено, що було розглянуто звернення ОСОБА_7 щодо надання копії постанови слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 08.09.2010 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та за результатами розгляду, повідомлено, що у розпорядженні управління реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради запитуванні документи відсутні.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єкти цих прав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому відповідно до ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення.

Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

У силу положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачка фактично не може вільно розпоряджатися своїм майном внаслідок наявності обтяження, відповідачами не наведено належного обґрунтування актуальності даного арешту який було накладено 10 років потому, а тому, приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 .

Обставин, які виключають припинення чинності заборони судом не встановлено.

Таким чином позивач пред`явила позов на підставі необґрунтованого обмеження її права власності постановою слідчого, який є різновидністю негаторного позову, та виникає з цивільних правовідносин , тобто підлягають розгляду в цивільному судочинстві. Саме до таких висновків дійшла ВП ВС від 08.11.2019р. справа № 643/3614/17.

Отже з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про звільнення майна з-під арешту, накладеного постановою слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Е.С. Кулагіна від 08.09.2010 року. З приводу наявного тимчасового застереження №968553 накладеного постановою про накладення арешту від 30.03.2010 року, суд зазначає, що позовних вимог з цього приводу не заявлено, а тому питання щодо цього обтяження судом не вирішується.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст. 4, 15-16 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 30, 43-44, 49, 76 - 84, 89, 95, ч.4 ст. 223, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приморського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області в особі Голови ліквідаційної комісії Іщенка І.В., Головного управління Національної поліції в Одеській області, про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 10235117, який накладено постановою про накладення арешту, б/н, 08.09.2010, СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, слідчий Кулагін Е .С.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини третьої Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, строки, визначені статтею 354 цього Кодексу, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину (Розділ XII доповнено пунктом 3 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020).

Повний текст рішення суду складено 29.05.2020 року.

Суддя Л.В. Домусчі