ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року ПАТ АБ "Укргазбанк"звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ АБ "Укргазбанк"посилалися на те, що 01 листопада 2016 року між банком та ОСОБА_1 було укладено Договір № А6Е-0001047-16-START на приєднання до Правил (Договірних умов) надання банківських послуг за картковими продуктами. Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та видано платіжну картку № НОМЕР_2 . За умовами Договору овердрафту відповідачу було встановлено максимальний ліміт кредитування у сумі 2500,00 грн., строком на 12 місяців зі сплатою 0,0001% річних протягом пільгового періоду, 28,00 % річних (базова процентна ставка) за користування дозволеним овердрафтом (в межах строку кредитування), та 48,00% річних за користування овердрафтом (на прострочену заборгованість за дозволеним овердрафтом/Овердрафтом (кредитом). З моменту отримання картки відповідач користувався кредитними коштами. У порушення умов договору відповідач зобов`язання щодо погашення заборгованості за вказаним договором належним чином не виконує. Станом на 12 червня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 3076 грн.88 коп., яка складається з наступного: 2496 грн. 60 коп. - заборгованість по кредиту (прострочена), 580 грн. 26 коп. - заборгованість по процентах (прострочена).На підставі викладеного ПАТ АБ "Укргазбанк"просили суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № А6Е-0001047-16-START від 01 листопада 2016 року станом на 12 червня 2018 року у розмірі 3076 грн. 88 коп., а також судовий збір у розмірі 1762 грн.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором № А6Е-0001047-16-START на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01 листопада 2016 року станом на 12 червня 2018 року у розмірі 2496,60 грн., яка складається з: 2496,60 грн - заборгованість по кредиту (прострочена). В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судові витрати в розмірі 1 762 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просять рішення суду від 16 березня 2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог банку про стягнення процентів та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення зазначених позовних вимог банку, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині заочне рішення суду сторонами не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заочного рішення суду в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи вбачається, на підтвердження позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» надано суду копію заяви-анкети № А6Е-0001047-16-START від 01 листопада 2016 року про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій ОСОБА_1 виявив бажання отримати кредитну картку (а.с.41, 42).

У заяві зазначено, що підписанням цієї заяви-анкети на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ОСОБА_1 акцептує публічну пропозицію банку на укладання цього договору, яка була опублікована у газети "Урядовий кур`єр" та розміщена на сайті банку і беззастережно приєднується до умов цього договору. Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої і підписаної позичальником заяви - анкети на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Позичальник підтверджує, що ознайомлений з діючими щоденними картковими лімітами, Тарифами, Правилами користування міжнародними платіжними картками та зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків в національній та іноземній валюті.

Зазначена вище заява не містить відомостей про строк дії кредитного договору, процентна ставка не зазначена.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 12 червня 2018 року становить 3076 грн. 88 коп., яка складається з наступного: 2496,60 грн - заборгованість по кредиту (прострочена), 580,26 грн - заборгованість по процентах (прострочена).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) стягнути заборгованість по процентах (прострочену).

Банк, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № А6Е-0001047-16-START від 01 листопада 2016 року, посилався на основні Умови програми "Домовичок" (надалі Умови) та Публічну пропозицію АБ "Укргазбанк" на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі "Пропозиція", як невід`ємні частини спірного договору (а.с 8, 48-75).

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Пропозицію розумів відповідач та ознайомилася і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету № А6Е-0001047-16-START від 01 листопада 2016 року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів у зазначеному в Умовах та Пропозиції розмірі і порядку нарахування.

Крім того, роздруківка Пропозиції із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів».

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із ОСОБА_1 ПАТ АБ "Укргазбанк" дотрималися вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості по процентах у розмірі 580 грн. 26 коп..

Доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимог банку не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості заочного рішення суду в оскаржуваній частині є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди із заочним рішенням суду в оскаржуваній частині, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність заочного рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність заочного рішення суду в оскаржуваній частині в апеляційній скарзі не наведено, тому заочне рішення суду в оскаржуваній частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"- залишити без задоволення.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року в оскаржуваній частині- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді