РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18.09.2020 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Капітонова А.Ф.,

розглянувши у судовому засіданні в спрощеному порядку в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення особи з житлового приміщення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення особи з житлового приміщення. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , у якій проживає її брат, відповідач по справі ОСОБА_2 . Останній не слідить за станом квартири, внаслідок чого виникла необхідність у проведенні капітального ремонту. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 ігнорує вимоги та відмовляється звільнити належну їй квартиру. У зв`язку з наведеним просить усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 та виселити відповідача ОСОБА_2 з вказаної квартири.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 16.11.2018 року справу прийнято до провадження та призначене підготовче судове засідання.

18.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначення судовий розгляд по суті.

Позивач через канцелярію суду надала заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач та його представник неодноразово, протягом тривалого часу, в судові засідання не з`являлися, надаючи заяви про відкладення розгляду справи. У судове засідання, призначене на 18.09.2020 року представник відповідача подав чергову заяву про перенесення судового засідання, відзиву на позовну заяву з боку відповідача та його представника до суду не надходило.

Згідно до положень ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Ухвалою від 18.09.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи.

За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.10.2016 року, виданого державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Карповою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1479 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 71509403 від 26.10.2016 року, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно Акту від 11.06.2019 року ОСОБА_2 з 2009 року фактично проживає у квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області з приводу того, що відповідач ОСОБА_2 перешкоджає у доступі до до належної позивачу квартири.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Така ж норма встановлена в статті 41 Конституції України, з якої вбачається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності та право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 386, 391 ЦК України, які, окрім іншого, передбачають, що правовідносини, пов`язані зі створенням перешкод здійснення права користування своїм майном, регулюються ст. 391 ЦК України, яка встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ст. 109 ЖК України, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

В той же час, виходячи з вимог ст. 157 ЖК України, членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

За правилами ст. 116 ч. 1 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З боку відповідача ОСОБА_2 не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності правових підстав для проживання у спірній квартирі.

Право власності позивача ОСОБА_1 на спірну квартиру є незаперечним та таким, що набуто з правових підстав, відповідач не має права перешкоджати позивачу у проживанні та користуванні спірним нерухомим майном.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 здійснює позивачу ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні її майном, а тому позовні вимоги , заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв`язку з задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 704,80 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-13, 81, 141, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення особи з житлового приміщення - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 у користуванні житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати у виді судового збору у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя Ю.М. Єпішин