Провадження № 2/484/527/20
Справа № 484/466/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Шикері І.А.

за участю секретаря судового засідання - Туркалової І.В.

розглянувши y відкритому засіданні, в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Південна товарна біржа, про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Південна товарна біржа, про визнання права власності на квартиру обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.1998 року, вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу нерухомого майназазначеної квартири, було укладено між відповідачкою її покійним чоловіком ОСОБА_3 з однієї сторони та нею, з іншої сторони у Первомайській філії Південної товарної біржі. На даний час вона бажає розпорядитись належним їй нерухомим майном, однак зробити цього не може, оскільки, укладений з відповідачкою договір купівлі-продажу нерухомого майнає недійсним, так як він нотаріально не посвідчений.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, на адресу суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовнихз вимог не заперечує.

Представник третьої особи - Південної Товарної Біржі в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Письмові пояснення з приводу позову до суду не надходили.

Суд, дослідивши заяви позивачки, відповідачки, матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи на квартируАДРЕСА_1 , приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу за № 3269 року, укладеного у Первомайській філії Південної товарної біржі, 08.09.1998 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартируАДРЕСА_1 .

Позивачка зареєструвала своє право власності на квартируАДРЕСА_1 в Первомайському МБТІ, що підтверджується оглянутою судом інвентаризаційною справою на вказану квартиру.

Однак, договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 3269 не було нотаріально оформлено, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі, не потребують нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, оформлення обумовленого договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося.

Відповідно до матеріалів справи та змісту вказаного вище договору, сторони узгодили та виконали всі його суттєві умови, в тому числі й ціну, право власності за позивачки на це майно зареєстровано в Первомайському МБТІ, проте у зв`язку з невиконанням вимог щодо нотаріального посвідчення вказаного договору, позивачка позбавлена можливості розпорядження вказаним майном, тобто здійснення всіх прав як власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності також і у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на квартируАДРЕСА_1 , оскільки відповідачка визнала позов позивачки і визнання відповідачкою позову ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому відповідно до ст.ст. 219, 220,328 Цивільного Кодексу України, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає по АДРЕСА_3 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , яка проживає по АДРЕСА_2 , третя особа - Південна товарна біржа, вул. Наваринська, 3 м. Миколаїв, про визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на квартируАДРЕСА_1 , яка придбана ОСОБА_1 у ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного у Первомайській філії Південної товарної Біржі 08.09.1998 року, зареєстрованого за № 3269.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст судового рішення складено 07 травня 2020 року.

С У Д Д Я: І.А Шикеря