Справа № 2-953/11
Провадження № 6/307/38/20
УХВАЛА

21 квітня 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-953/11 та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання,

В С Т А Н О В И В:

Представник товариства звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Посилається на те, що 21.07.2011 р. Тячівським районним судом ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ужгородської дирекції публічного акціонерного товариства «Банк Форум» 500640.23 грв. та 1820 грв. судових витрат.

12.12.2011 р. судом було видано виконавчий лист.

Ухвалою Тячівського районного суду від 26.12.2019 р. у справі № 2-953/11, за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0441/07/26-CL стягувача ПАТ «Банк Форум» замінено на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

За результатами пошуку в АСВП з відкритим доступом було виявлено, що відносно боржниці ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження на виконанні відсутні у будь-якому відділі державної виконавчої служби чи приватного виконавця.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Веста», останнє було перейменовано на «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Через те, що ПАТ «Банк Форум» перебувало на стадії ліквідації, кадрові зміни, скорочення штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості банком було пропущено строки пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Видача стягувачу ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» дублікату виконавчого листа жодним чином не порушує права ОСОБА_1 та не покладає на неї будь-яких додаткових зобов`язань, оскільки згідно чинного законодавства дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити й дату його видачі.

Представник заінтересованої особи Човганин М.І. у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відносно видачі дубліката виконавчого листа й поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання заперечив повністю.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 21.07.2011 року Тячівським районним судом ухвалено рішення яким із ОСОБА_1 на користь Ужгородської дирекції публічного акціонерного товариства «Банк Форум» стягнуто 500640.23 грв. та 1820 грв. судових витрат. 12.12.2011 р. судом видано виконавчий лист, у якому зазначено, що він може бути пред`явлений до виконання до 01.08.2012 року. Інформації про пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник суду не надав. Однак із ухвали Тячівського районного суду від 28 вересня 2016 року вбачається, що ПАТ «БАНК ФОРУМ» пред`являв цей виконавчий лист до виконання 25.03.2013 р., тобто після строку вказаному у виконавчому листі і був повернутий йому постановою держвиконавця від 23.12.2013 року.

Ухвалою Тячівського районного суду від 26.12.2019 р. ПАТ «БАНК ФОРУМ» замінено на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», у цивільній справі за позовом ПАТ «БАНК ФОРУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0441/07/26-CL.

Актом про втрату виконавчих документів від 24.01.2020 р. стверджено, що під час перевірки оригіналів кредитної справи № 0441/07/26-CL щодо позичальника ОСОБА_1 переданих ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» встановлено факт втрати/відсутності оригіналів виконавчих листів № 2-953/11 виданих на підставі рішення Тячівського районного суду від 21.07.2011 р.

За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 15 та ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 частини 1-4 цього ж Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ч.ч. 1, 2 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 42 ч. 1 п. 2 цього ж Кодексу визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

З приписів ст. 76, ст. 77 ч.ч. 1, 2, ст. 78, 79, 80 ч. 2, ст. 81 ч.ч. 1, 5, 6, ст. 83 ч. 1 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 95 ч. 1 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 433 ч. 2 ЦПК України визначено, що заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до вимог п. 17.4. Перехідних положень ЦПК України, суд може видати дублікат виконавчого документа лише у тому разі якщо стягувач або держаний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Статтями 22 ч.ч. 1, 2, 23 ч.ч. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» (яка діяла на момент видачі виконавчого листа) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки : посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З вищевказаних норм закону вбачається, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання почав обчислюватися з 23.12.2013 р. і закінчився 23.12.2014 року, тобто більше п`яти років стягувач не цікавився ходом виконання рішення суду.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявником не доведено факту поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, отже відсутні підстави для видачі його дублікату, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Тому, керуючись ст. 433 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 354 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий В.І. Гримут