Справа № 932/4535/20
Провадження №2/932/3147/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сліщенка Ю.Г.

при секретарі Тимощук К.А.

розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Павелка Сергій Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі №932/4535/20 за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Павелка Сергій Михайловича до Дніпровської міської ради, Державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Коноваленка Анатолія Володимировича, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Павелко С.М. звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Дніпровської міської ради, Державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Коноваленка Анатолія Володимировича, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності.

Разом із позовною заявою представник ОСОБА_1 адвокат Павелко С.М. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказав, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року у справі № 200/14300/18 задоволено позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ярмолюк Маргарита Миколаївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кокосадзе Лілія В`ячеславівна про визнання правочинів недійсними та визнання спадщини відумерлою.

На підставі цього рішення Державним реєстратором відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Коноваленко Анатолієм Володимировичем вчинено запис про державну реєстрацію права власності від 15.10.2019 року № 33763874. При цьому, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року у справі № 200/14300/18 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року та відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року у справі № 200/14300/18, за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ярмолюк Маргарита Миколаївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кокосадзе Лілія В`ячеславівна про визнання правочинів недійсними та визнання спадщини відумерлою. Судове рішення не могло набрати законної сили 05 березня 2019 року та на теперішній час є таким, що не набрало законної сили.

Вказане у сукупності свідчить про відсутність у поданого для державної реєстрації судового рішення статусу документа, достатнього для вчинення оспорюваної реєстраційної дії у силу положень від 01 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відтак, обґрунтовано стоїть питання про скасування рішення державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Коноваленко Анатолія Володимировича від 15.10.2019 року № 33763874; від 21.10.2019 р. № 49264604 та зобов`язання останнього внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації, вчиненої на підставі цих рішень.

У зв`язку із тим, що існує загроза перепродажу спірного майна квартири АДРЕСА_1 , тобто її відчуження, виникла необхідність у зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, так як невжиття заходів забезпечення позову утруднить і зробить неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідачів, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак суд прийшов до висновку, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Павелка Сергій Михайловича про забезпечення позову підлягає задоволенню і вважає за необхідне застосувати такий вид забезпечення позову як накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Оскільки накладення арешту на нерухоме майно не спричиняє жодних матеріальних збитків відповідачам, суд не вимагає від заявника забезпечення збитків відповідачам, які можуть бути спричинені забороною, належного відповідачам нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Павелка Сергій Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі №932/4535/20 за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Павелка Сергій Михайловича до Дніпровської міської ради, Державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Коноваленка Анатолія Володимировича, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності - задовольнити.

Заборонити будь яким особам (органам державної реєстрації, приватним державним нотаріусам, іншим акредитованим особам) вчиняти будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 до набрання законної сили рішенням ухваленим за результатами розгляду справи №932/4535/20.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи

Суддя Ю.Г. Сліщенко