Справа № 752/8451/18
Провадження № 4-с/752/14/20
У Х В А Л А

Іменем України

20.02.2020 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Петрова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу м.Києва Міністерства юстиції України Чижик Андрія Павловича, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу м.Києва Чижик А.П., відповідно до якої просив визнати дії приватного виконавця незаконними, зупинити реалізацію арештованого майна, а саме проведення електронних торгів з продажу квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому на підставі виконавчого листа № 752/14379/14-ц, виданого Голосіївським районним судом м.Києва 27.02.2015 р.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу м.Києва Чижика А.П. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 752/14379/14-ц, виданого Голосіївським районним судом м.Києва 27.02.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошової суми в розмірі 2226551,05 гривень.

Заявником було встановлено, що приватним виконавцем Чижиком А.П. направлено до Київської філії ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

В обгрунтування скарги заявник зазначає, що при вчиненні зазначених дій приватним виконавцем порушуються права неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , 2013 р. народження, яка разом з матір`ю зареєстрована за даною адресою. Приватним виконавцем не була витребувана Довідка про реєстрацію місця проживання, не отримано попередньо дозвіл органів опіки та піклування, а також можливе внесено до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.

В зв`язку з ігноруванням, на думку заявника, приватним виконавцем Чижиком А.П. вимог чинного законодавства, він просить скаргу задовольнити.

26.04.2018 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження за скаргою.

В судове засідання заявник, приватний виконавець та заінтересована особа не з`явились, про місце і час розгляду скарги повідомлялись належним чином, однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали за поданою скаргою суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.02.2015 р. Голосіївським районним судом м.Києва видано виконавчий лист № 752/14379/14-ц на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» заборгованості в розмірі 2226551,05 гривень.

15.03.2018 р. приватним виконавцем Виконавчого округу м.Києва Чижиком А.П. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 752/14379/14-ц.

Того ж дня, приватним виконавцем Чижиком А.П. винесена постанова про арешт майна боржника.

11.06.2018 р. були призначені електронні торги з реалізації лоту 279406 - квартири АДРЕСА_2 .

31.05.2018 р. приватним виконавцем Чижиком А.П. винесена постанова про повернення виконавчого документа щодо реалізації майна приватному виконавцю.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

В силу положень ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

В силу положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Як встановлено судом, в ході виконання судового рішення у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 приватним виконавцем Чижиком А.П. було арештовано майна, що є предметом іпотеки, та надіслана заявка ДП «СЕТАМ» на реалізацію даного майна з метою виконання судового рішення.

Заявник вважає зазначені дії приватного виконавця неправомірними та передчасними, оскільки ним не витребувані відомості про зареєстрованих осіб, не отримано дозвіл органу опіки та піклування на реалізацію майна, право користування яким належить неповнолітній.

Однак, на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2018 р. торги з реалізації майна були припинені.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ст.451 ЦПК України).

Оскільки дії з реалізації майна, що є предметом іпотеки, були припинені на підставі постанови приватного виконавця, підстав для задоволення скарги суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу м.Києва Міністерства юстиції України Чижик Андрія Павловича, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя