Справа № 526/2791/19
Провадження № 2/526/167/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Гадяч цивільну справу № 526/2791/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до інтернет-видання « ІНФОРМАЦІЯ_1 Медіа ІНФОРМАЦІЯ_2 », друкованого засобу масової інформації « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,

з участю представника відповідача ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

27 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інтернет - видання «Базар Медіа в ІНФОРМАЦІЯ_2 » про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, вказуючи, що на сайті інформаційно-рекламного тижневика '' ІНФОРМАЦІЯ_1 Медіа ІНФОРМАЦІЯ_2 опубліковано статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка в подальшому поширювалася в соціальній Інтернет-мережі « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Відповідачем у публікації, розміщено та поширено інформацію, яка є недостовірною, не відповідає дійсності та принижує мою честь, гідність та ділову репутацію. В статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 на публікацію про підпал авто» йдеться про позивача, як керівника, засновника, власника деяких товариств, розміщено його фотографію, та зазначено, що користувачі соцмереж, називають ці фірми КомандаБандаМатюшенка. З контексту вказаної статті вбачається, що позивач як керівник, засновник, власник та інше деяких товариств має відношення та є учасником злочинного об`єднання, як на думку відповідача, так званої, автором « ОСОБА_4 », тому просить визнати недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 у вигляді фактичних тверджень, а саме: « ОСОБА_4 або ІНФОРМАЦІЯ_5 на публікацію ІНФОРМАЦІЯ_6 », що була поширена сайті інформаційно- рекламного тижневика " ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати інформаційно-рекламний тижневик " ІНФОРМАЦІЯ_1 Медіа ІНФОРМАЦІЯ_2 " спростувати не пізніше 30 календарних днів з моменту набрання рішенням суду у цій справі законної сили розповсюджену ним недостовірну інформацію шляхом розміщення резолютивної частини цього судового рішення в мережі Інтернет на веб-сайт: ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Ухвалою судді від 02 січня 2020 року провадження у зазначеній справі відкрито.

23 січня 2020 року подано відзив на позовну заяву.

24 січня 2020 року ухвалою суду залучено до участі в справі в якості співвідповідача друкований засіб масової інформації «Базар медіа ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримав, суду пояснив, що він є засновником декількох товариств про які йде мова в статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Вказана стаття була опублікована як на сайті інформаційно- рекламного тижневика, так і в самому тижневику. З розміщення його фото біля назви статті випливає, що він є учасником злочинної організації, що не відповідає дійсності. Вказану статтю прочитало невизначене коло осіб. Йому телефонували рідні, ділові партнери і друзі з запитаннями про його причетність до цього угрупування, що принижувало його честь та гідність. Заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди на суму 50 000 грн. повністю покриває його моральні страждання.

Адвокат ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 позов підтримав, суду пояснив, що позивач оспорює лише назву статті, автором якої є колектив редакції «Базар Медіа». Застосування слова «банда» в кримінальному процесі є злочинним угрупуванням і дана стаття порушує принцип презумпції невинуватості. Окрім цього, біля назви статті було розміщено фото ОСОБА_2 , що викликало асоціації причетності позивача до злочинної групи. Вважає, що стаття порушила особисті немайнові права позивача, що є підставою для захисту його честі та гідності і стягненні моральної шкоди.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що назва « ОСОБА_4 » була взята з акаунту ФБ «Цікавий Гадяч». Даний хештег є оціночним судженням, оскільки «банда» не є лише злочинним угрупуванням, а використовується і в інших назвах, зокрема назвах музичних колективів. Крім того, йому відомо, що позивач є кумом колишнього голови Гадяцької РДА ОСОБА_5 з яким вони є засновниками ряду товариств, за результатами діяльності яких відкрито кримінальні провадження. Окрім цього, після підпалу його авто, ОСОБА_2 в агресивній і брутальній формі зловтішався над даним фактом, тому через його знайомого довелось зробити зауваження, після чого частина висловлювань була видалена зі сторінки. Вказав, що автором статті є колектив редакції, яка в даному випадку розуміла «банду» як групу людей і ніяким чином не мала на увазі злочинне угрупування. Крім цього надав суду докази, де ОСОБА_5 на своїх сторінках викладає коментарі, застосовуючи словосполучення «КомандаБандаМатюшенка».

Судом встановлено, що на сайті інформаційно-рекламного тижневика '' ІНФОРМАЦІЯ_1 Медіа ІНФОРМАЦІЯ_2 опубліковано в соціальній Інтернет-мережі « ІНФОРМАЦІЯ_4 « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

ІНФОРМАЦІЯ_8 в обласному інформаційно рекламному тижневику «Базар Медіа в Україні» №46/833 на сторінці 9 в рубриці «реакція на публікацію» надруковано статтю під назвою #КомандаБандаМатюшенка.

Автором статті є колектив редакції «Базар Медіа в ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Позивачем оскаржується розміщення його фото та назва статті, яка на його думку порушує його честь, гідність і ділову репутацію. Зміст названої статті ним не оспорюється.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 є засновником та бенефіціарним власником ряду товариств, про які йде мова в статті # ОСОБА_4 , як то СТОВ «Агростиль», СТОВ «Фокус АГРО» та інших.

Хештег- # ОСОБА_4 є запозиченою назвою з акаунту ФБ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » та інших користувачів соціальних мереж.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача та його адвоката, представника відповідача, дослідивши у їх сукупності та співставленні надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28).

Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Право на повагу людської гідності - це право, що захищає гідність будь-якої особи, забезпечує належне ставлення до неї з боку органів державної влади, інших осіб. Це є одним із видів прав людини, належить до основоположних прав, адже воно є необхідним для нормального існування та розвитку людини, є загальним та є особистим (або громадянським) правом.

Статтею 1 Загальної декларації прав людини закріплено: всі люди народжуються вільними і рівними у своїй гідності та правах. Вони наділені розумом і совістю і повинні діяти у відношенні один до одного в дусі братерства.

Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

За правилами ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, а правилами ст. 297 цього ж Кодексу встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України та ст. 12 ЦПК України, обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови від 27 лютого 2009 року за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. У разі поширення недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права юридичної особи або її структурного підрозділу, позов вправі пред`явити орган цієї юридичної особи (п. 6 Постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Положеннями абз. 5 п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить, відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідності, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Право висловлювати судження, оцінку, думки закріплено також у ст. 10 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», які, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною законодавства України.

В багатомовному відкритому словнику слово «банда» походить від італійського banda «знамя,отряд», далі з німецької *banda «знамя», в словнику української мови, упорядкованим Б. Грінченком розтлумачено значення слова: Банда, -ди, ж. 1) Гурьба, ватага, группа. Драг. 271. Пішли цілою бандою. Шейк. 2) ОСОБА_6 . ОСОБА_7 ... сказав їм зробити великий баль, банда їм грала. ОСОБА_8 161.

Представник відповідача ОСОБА_3 стверджує, що застосовуючи хештег # ОСОБА_4 , під словом банда розумів групу людей, однак ніяким чином не злочинну організацію, як стверджує позивач.

На думку суду, одностороннє тлумачення слова банда лише в розумінні кримінального права, як злочину, в даному випадку є помилковим і вважає, що в даному випадку був застосований мовностилістичний засіб.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 8 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»).

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, розглядаючи позов у межах заявлених вимог, суд прийшов до висновку, що у назві статті # ОСОБА_4 не використовується прізвище позивача ОСОБА_2 , а його фото розміщено як засновника ряду товариств, про які йде мова у статті, зміст якої не оскаржується.

Поміж тим, позивач асоціює назву статті з власним фото, що розміщено біля назви, як причетність до злочинної організації.

Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в України, неодноразово наголошував, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: 1) факти, що вважаються загальновідомими; 2) підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; 3) посилання на незалежне дослідження.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у визначений законом спосіб не скористався правом на відповідь з метою спростування безпідставних, на його думку, поширених суджень.

Таким чином, суд не вбачає жодних фактичних тверджень відносно позивача ОСОБА_2 у назві статті « ОСОБА_4 або реакція на публікацію про підпал авто» та приходить до висновку про безпідставність заявленого позову.

Зважаючи на викладені вище обставини справи та законодавство, що регулює дані спірні правовідносини, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 34 Конституції України, ст.ст. 16, 201, 277, 299 ЦК України, ст.ст. 1, 5, 7, 30 ЗУ «Про інформацію», ст.ст. 12, 81, 263-265, 268, 273, п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

- позовні вимоги ОСОБА_2 до інтернет-видання « ІНФОРМАЦІЯ_1 Медіа ІНФОРМАЦІЯ_2 », друкованого засобу масової інформації « ІНФОРМАЦІЯ_1 медіа в ІНФОРМАЦІЯ_2 » про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вказаний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач інтернет - видання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місцезнаходження - м. Гадяч вул. Гетьманська, 62-Б.

Відповідач друкований засіб масової інформації « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місцезнаходження -м. Гадяч вул. Гетьманська, 62-Б.

Повний текст рішення буде виготовлено 22 травня 2010 року.

Головуюча: Л. В. Максименко