Справа №345/875/20
Провадження № 2/345/513/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої судді Кардаш О.І.

з участю секретаря Боднар Н.Ю.

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди батька посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06.05.1995 року. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . Позивачка зазначила, що батько життям дитини не цікавиться, так як тривалий час з ними не проживає. Позивач має намір вивезти дитину на відпочинок та оздоровлення за кордон, однак без згоди батька це не можливо. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд їх спільної дитини за кордон на відпочинок, однак згоди не отримала. Так, рішенням Калуського міськрайонного суду від 27.05.2019 року, яке вступило в законну силу 26.06.2019 року їй був наданий дозвіл судом на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька терміном до 01.06.2020 року. Таким дозволом дитина сторін скористалася за рік двічі. Однак даний дозвіл діє тільки до 01.06.2020 року, а позивачка і в подальшому планує виїзди за кордон з ціллю оздоровлення дитини. Тому просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд дочки за межі країни до країн Шенгенської угоди, Єгипту, Албанії, ОАЕ, США, Канади, Турецької Республіки з часу набрання законної сили рішенням суду по 01.06.2023 року включно тривалістю не більше 180 календарних днів впродовж кожного року в супроводі матері без згоди батька ОСОБА_2 , оскільки даний дозвіл позивачкою береться повторно, без порушення попередніх умов виїзду та в`їзду дитини ОСОБА_3 , в зв`язку з браком коштів, які потрібно витрачати щороку на оплату судового збору та підготовку матеріалів до суду.

Представник позивача адвокат Кобзан Р.М. в судове засідання не з`явився, однак подав суд заяву про розгляд у їхній відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позрвні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити (а.с.35)

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчать розпики про отримання судових повісток (а.с.31,33), не повідомив суд про причини своєї неявки та не подав суду відзив. Тому суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.05.1995 (а.с. 8), а ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_4 (а.с. 10).

Як зазначила в позовній заяві позивач, вона з відповідачем проживають окремо, а дитина знаходиться на її утриманні та разом проживають, як вбачається з довідки Копанківської сільської ради за №1463 від 16.12.2019 року (а.с.9). Позивач має намір вивезти дитину на відпочинок за кордон, однак отримати на це згоду батька не має можливості.

Дитина знаходиться на «Д» обліку з приводу частих простудних захворювань, хронічного тонзиліту та потребує санаторно-курортного лікування (а.с.20)..

У відповідності до Висновку Калуської районної державної адміністрації від 24.02.2020 № 106/01-20/01 про можливість надання дозволу на виїзд за кордон ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 надано вказаний дозвід терміном на один рік (а.с.21-22).

Так, згідно рішенням Калуського міськрайонного суду від 27.05.2019 року, яке вступило в законну силу 26.06.2019 року позивачу був наданий дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька дитиною ОСОБА_3 терміном до 01.06.2020 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14-16).

Як вбачається з відміток прикордонної служби у закордонному паспорті ОСОБА_4 таким дозволом дитина сторін скористалася за рік двічі, при цьому без порушення попередніх умов виїзду та в`їзду (а.с.12).

Згідно п.3 ч.3 ст. 313 ЦПК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків та в їхньому супроводі.

У відповідності до п.3 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі.

Частина 7 ст. 7 Сімейного кодексу України встановлює, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу положень ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані поважати дитину, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, здійснення батьками своїх прав має ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, своєї Батьківщини, також покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя.

Згідно з вимогами ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

На підставі вимог ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з ч. 2 ст. Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У зв`язку з тим, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що обов`язки щодо виховання та розвитку малолітньої ОСОБА_3 , що передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, її батьком ОСОБА_2 не виконуються, а виїзд малолітньої ОСОБА_6 за кордон відповідає її інтересам, за своєю метою сприятиме оздоровленню та загальному розвитку дитини, а відсутність згоди відповідача порушує її права та інтереси, як дитини, також бере до уваги те, що даний дозвіл позивачкою береться повторно, без порушення попередніх умов виїзду та в`їзду дитини ОСОБА_3 , то суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-281 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Надати дозвіл малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на тимчасовий виїзд за межі України до країн Шенгенської угоди, Єгипту, Албанії, Англії, ОАЕ, США, Канади, Турецької Республіки на період з дати набрання рішенням законної сили по 01.06.2023 включно тривалістю не більше 180 календарних днів впродовж кожного року, в супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 або уповноважених нею осіб, без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,поданою протягомтридцяти днівз дняйого проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: