Справа № 465/77/18 Головуючий у 1 інстанції: Нєвєров І. М.
Провадження № 22-ц/802/270/20 Категорія: 37 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Дністер» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 12 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

04 січня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Дністер» (далі - ПАТ «АСК «Дністер») через свого представника - ТзОВ «Юридично-Консалтингову компанію «Дністер» звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що 24 листопада 2014 року між ПАТ «АСК «Дністер» та Приватним акціонерним товариством «Львівський лікерно-горілчаний завод» був укладений договір про страхування наземного транспорту №075-3201/453-14, відповідно до умов якого страховик зобов`язався здійснити на умовах і в порядку, визначених цим договором, виплату страхового відшкодування по страховому випадку з застрахованим транспортним засобом.

Позивач також зазначав, що 29 грудня 2014 року з вини відповідача ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «MAN TGL 8.180», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ПрАТ «Львівський лікерно - горілчаний завод». За порушення Правил дорожнього руху відповідач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності, а 10 лютого 2015 року ПАТ «АСК «Дністер» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №075-3201/453-14 від 24.11.2014 здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ «Львівський лікерно-горілчаний завод» у розмірі 82 302, 06 грн., 02 вересня 2016 року ПрАТ «СТ Іллічівське» відшкодувало позивачу в порядку регресу частину коштів відповідно до претензії у розмірі 49 490 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 32 812,06 грн, а також 550 грн витрат на оплату оцінки транспортного засобу та 1250 грн витрат на правову допомогу.

Заочним рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 12 липня 2019 року у даній справі позовні вимоги задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ «АСК «Дністер» 32 812,06 грн страхового відшкодування та 550 грн витрат на оцінку транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 1762 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду в даній справі розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги товариства, суд першої інстанції виходив із того, що до страховика Публічного акціонерного товариства «АСК «Дністер», який виплатив страхове відшкодування Приватному акціонерному товариству «Львівський лікерно-горілчаний завод», у межах фактичних витрат перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , відповідального за заподіяний збиток.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Із матеріалів справи убачається, що між ПАТ «АСК «Дністер» та Приватним акціонерним товариством «Львівський лікерно-горілчаний завод» був укладений договір про страхування наземного транспорту №075-3201/453-14 від 24.11.2014 року, відповідно до умов якого страховик зобов`язався здійснити на умовах і в порядку, визначених даним договором, виплату страхового відшкодування по страховому випадку із застрахованим транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «MAN TGL 8.180», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.15 - 20)

Cудом також встановлено, що 29 грудня 2014 року з вини водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «PEGEOT EXPERT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений застрахований автомобіль марки «MAN TGL 8.180» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , (а.с. 13 - 14).

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 17.02.2015 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - штраф в розмірі 340 грн (а.с.8).

Згідно з протоколом огляду транспортного засобу, складеного 05 січня 2015 року аварійним комісаром ОСОБА_2 , виявлені пошкоджені складові автомобіля (а. с. 32-33).

Відповідно до звіту № 03/01/15 від 23.03.2016 року про оцінку автомобіля «MAN TGL 8.180» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконаного ТзОВ «Дністер і компанія», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «MAN TGL 8.180» за умови проведення відновлювальних робіт на СТО ТзОВ «Трак Сервіс Львів» становить 90 762,20 грн (а. с. 26-31).

За заявою власника про виплату страхового відшкодування від 22 січня 2015 року страховиком ПАТ «АСК «Дністер» (позивач у даній справі) 04 лютого 2015 року був складений страховий акт №32-339-14-01/15 та розрахунок суми страхового відшкодування (а.с.11-12), на підставі чого страховик ПАТ «АСК «Дністер» виплатив ПрАТ «Львівський лікерно-горілчаний завод» страхове відшкодування на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу в розмірі 82 302,06 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 445 від 10.02.2015 року (а.с.10).

Судом першої інстанції, крім того, встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 перед третіми особами була застрахована у ПрАТ «СТ «Іллічівське», яке відшкодувало позивачу в даній справі в порядку регресу лише частину коштів у розмірі 49 490 грн.

Таким чином, матеріальна шкода в розмірі 32 812,06 грн позивачу по даний час не відшкодована.

Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» відноситься до видів обов`язкового страхування.

Згідно преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 22.1. статті 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу визначено у статті 29 вказаного Закону.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша оосба, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача страхове відшкодування у розмірі 32 812,06 грн, врахувавши при цьому, що розмір виплаченого позивачем страхувальнику страхове відшкодування складає 82 302,06 грн, а розмір коштів, відшкодованих страховику в порядку регресу ПрАТ «СТ «Іллічівське» складає 49 490 грн.

Крім того, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо початку перебігу строку позовної давності, оскільки даний висновок відповідає нормам процесуального права та обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 12 липня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді