Справа № 203/4386/19
Провадження № 2/0203/362/2020
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

розглянувши у загальному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 через суд з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання їх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пов`язаних з витратами на розвиток здібностей дітей у малюванні та спорті, оскільки дочка виявила здібності до малювання ще з дитячого садка і продовжила навчання в МКЗ «Дніпровська дитяча художня школа №1», на що позивачем з урахуванням оплатності навчання з вересня 2018 року по грудень 2019 року витрачено 10905,00 грн., а, крім цього, і дочка, і син виявили неабиякі здібності та досягають значних результатів у плаванні, яким займаються у Спеціалізованій юнацькій спортивній школі Олімпійського резерву з плавання Спортивного клубу «Метеор»: дочка три рази на тиждень, а син чотири рази на тиждень, на що позивач з урахуванням оплатності навчання за період з березня 2017 року по грудень 2019 року витратила 23430,00 грн. на заняття доньки і 25010,00 грн. на заняття сина, а всього повний обсяг додаткових витрат на двох дітей станом на грудень 2019 року склав 59345,00 грн., та в подальшому з огляду на щомісячну оплату навчання дітей обсяг додаткових очікуваних та прогнозованих витрат на кожну дитину складатиме щонайменше 4000,00 грн. на місяць, проте відповідач участі у додаткових витратах на дітей не приймає, хоча має таку можливість, покладаючи такі витрати виключно на позивача, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь понесені додаткові витрати на розвиток здібностей двох дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в розмірі 29673,00 грн. та стягувати з відповідача періодичні додаткові витрати на розвиток здібностей двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щомісяця по 2000,00 грн. для оплати занять з плавання з січня 2020 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 25 листопада 2019 року відкрито загальне позовне провадження та з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка з обміном учасниками справи змагальними заявами по суті справи без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином.

Відповідач через свого представника 10 березня 2020 року подав відзив на позов, в якому визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь позивача додаткові витрати на розвиток здібностей дітей в розмірі 5000,00 грн., а в іншій частині заявлені вимоги не визнав, з тих підстав, що з мотивів недостатності коштів за позовом ОСОБА_1 ухвалено рішення 26 лютого 2020 року про зміну способу стягнення аліментів за рішенням суду від 25 грудня 2015 року та вирішено стягувати з нього на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим він почав сплачувати аліменти в більшому розмірі і заборгованості за цими платежами не має, кошти від чого повинні витрачатись також і на розвиток дітей, а крім того, він як і позивач в межах своїх можливостей приймав участь у додаткових витратах на розвиток здібностей дітей, зокрема, купував спортивне спорядження для зайнять плаванням (шапочки для плавання, спортивний рюкзак, чотири пари окулярів для плавання, ласти для плавання) на загальну суму, еквівалентну 8098,00 грн., а також золоті сережки вартість яких еквівалентна 2971,00 грн., мобільний телефон, вартість якого еквівалентна 5524,00 грн. для доньки, тому сума залишку додаткових витрат, що підлягає стягненню з нього з урахуванням його матеріальних можливостей складає 5000,00 грн., а решта ним і так вже понесена. Стосовно ж стягнення з нього на майбутнє періодичних щомісячних платежів як додаткових витрат на утримання дітей в розмірі 2000,00 грн. на кожну дитину, то визначний позивачем розмір є лише припущенням та доказами не підтверджений, оскільки вартість занять з плавання залежить від обраної програми тренування, кількості запланованих занять, їх інтенсивності, тривалості та фактичної кількості занять, які відвідала дитина, що визначається не наперед, а по факту проведених тренувань, і згідно поданих позивачем квитанцій сума платежів кожного місяця різна. Крім того, чи будуть діти продовжувати займатися плаванням саме до повноліття не відомо, тому підстави для стягнення таких витрат відсутні.

Позивач 31 березня 2020 року подала відповідь на відзив, в якому на спростування доводів відповідача про його участь у додаткових витратах на розвиток здібностей дітей навела аргументи про те, що придбані речі сину для плавання, а доньці сережок і телефону були подарунком на їх день народження з урахуванням побажань дітей; відповідач свої доходи переховує від державного виконавця, сплачує аліменти в мінімальному, встановленому законом, розмірі, хоча офіційно працевлаштований за кордоном в Російській Федерації і в Україні не стає на облік у центрі зайнятості, тому його доводи про відсутність матеріальної можливості нести додаткові витрати неспроможні; абонемент на чотириразове щотижневе відвідування плавання сину складає 2260,00 грн., а для триразове доньки 1980,00 грн., що загалом складає 4240,00 грн. на місяць, тому доводи відповідача про припущену суму витрат на майбутнє не відповідають дійсності.

Відповідач через свого представника 29 квітня 2020 року подав заперечення на відповідь на відзив які зводяться до ствердження викладеної у відзиві позиції.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не прибули, однак позивач у заяві від 02 квітня 2020 року, а представник відповідача адвокат Мажара Н.І. у заяві від 29 квітня 2020 року клопотали про розгляд справи у їх відсутності, наполягаючи кожний окремо на викладених у заявах по суті справи позиціях.

Ухвалою суду від 04 травня 2020 року закрите підготовче засідання та справа призначена до судового розгляду.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 10 червня 2006 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 396, та від якого походять їх малолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.12, 13).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року, що набрало законної сили 05 січня 2016 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 10 червня 2006 року Жовтневим відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №396, розірвано; місцем проживання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 ; вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 750,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с.14-16).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 31 березня 2020 року, за позовом ОСОБА_1 змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року, ухваленим у цивільній справі №203/5738/15-ц, стягуючи на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше за 50% прожиткового мінімуму для дітей їхнього віку, починаючи від 06 грудня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Обставини окремого проживання відповідача від дітей визнані ним у відзиві на позовну заяву та узгоджуються з наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 185 СК України визначено, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які утримуються одним з батьків на утримання дитини.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_5 в період з 01 вересня 2016 року по 31 травня 2018 року навчалась на підготовчому відділенні Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча художня школа №1», а з 01 вересня 2018 року зарахована у цьому закладі та проходить навчання в 1-В клас згідно наказу №101/3 від 04 вересня 2018 року, що підтверджується довідкою МКЗК «Дніпровська дитяча художня школа №1» від 06 грудня 2018 року №2 (а.с.17).

Також малолітня ОСОБА_5 відвідує заняття в Спеціалізованій дитячо-юнацькій спортивній школі Олімпійського резерву з плавання Спортивного клубу «Метеор» з 01 березня 2017 року згідно наказу №38 від 28 лютого 2017 року, зокрема з 01 вересня 2018 року відвідує у цій школі навчально-тренувальні заняття з плавання три рази на тиждень, що підтверджується довідкою від 16 січня 2019 року №02 (а.с.18).

Малолітній ОСОБА_6 також відвідує заняття в Спеціалізованій дитячо-юнацькій спортивній школі Олімпійського резерву з плавання Спортивного клубу «Метеор» з 01 березня 2017 року згідно наказу №38 від 28 лютого 2017 року, а з 01 вересня 2018 року відвідує у цій школі навчально-тренувальні заняття з плавання чотири рази на тиждень, що підтверджується довідкою від 15 січня 2019 року № 01 (а.19).

За даними результатів змагань 16 листопада 2019 року з плавання на першість ПНЗ СДЮСШОР з плавання ДМГО СК «Метеор» «Осінній фристайл»: 50 метрів вільним стилем (дівчата 2007 р.н.) ОСОБА_5 здобула І юнацький розряд, поліпшивши свій попередній результат, 50 метрів вільним стилем (юнаки 2009 р.н.) ОСОБА_6 подолав з четвертим результатом, а 100 метрів вільним стилем (юнаки 2009 р.н.) з 4-м результатом.

Таким, витрати на навчання в дочки сторін в МКЗК «Дніпровська дитяча художня школа №1» та обох дітей в ПНЗ СДЮШ ОР з плавання ДМГО спортивний клуб «Метеор» за для розвитку виявлених здібностей дочки до образотворчого мистецтва та здібностей дітей у спорті (плаванні), підтримання їх потягу до отримання знань, умінь та навичок, що не стосується державної загальноосвітньої навчальної програми, за переконанням суду відносяться не до поточних витрат на утримання дітей, а стосуються розвитку здібностей дітей та за визначенням ст. 185 СК України є додатковими витратами на утримання дітей, фактичний дійсний розмір яких на день розгляду справи на навчання в МКЗК «Дніпровська дитяча художня школа №1» дочки ОСОБА_8 за період з 01 вересня 2016 року по листопад 2019 року склав 10905,00 грн., а на заняття з плавання в ПНЗ СДЮШ ОР з плавання ДМГО спортивний клуб «Метеор» за період з березня 2017 року по грудень 2019 року 20410,00 грн., на навчання сина ОСОБА_7 в ПНЗ СДЮШ ОР з плавання ДМГО спортивний клуб «Метеор» за період з березня 2017 року по грудень 2019 року 22990,00 грн., а всього 59346,00 грн.

Таким чином, враховуючи рівність обов`язків батьків з утримання дитини за ст. 180 СК України та встановлені обставини дійсного розвитку виявлених здібностей обох дітей у спорті (плаванні), а дочки сторін - і в образотворчому мистецтві, з відповідача належить згідно зі ст. 185 СК України присудити на користь позивача разове відшкодування половини понесених фактично витрат за період з 01 вересня 2016 року по грудень 2019 року, що складатиме 59346,00/2 = 29673,00 грн. і відповідатиме вимогам розумності і справедливості.

Доводи відповідача про відсутність заборгованості зі сплати аліментів на дітей на висновки суду про наявність додаткових витрат на обох дітей не впливають, а свідчать лише про виконання обов`язку з мінімального утримання дітей в розмірі 750,00 грн. без урахування їх потягу до навчання та витрат на розвиток виявлених здібностей.

Доводи відповідача про те, що він активно приймає участь у додаткових витратах на розвиток здібностей дітей не відповідають дійсності, оскільки зазначені відповідачем витрати (на придбання для сина 15 серпня 2018 року двох шапочок для плавання, 18 серпня 2018 року спортивного рюкзаку, 21 серпня 2018 року двох пар окулярів для плавання, 10 березня 2019 року ластів для плавання, 13 вересня 2019 року двох пар окулярів для плавання, загальною вартістю, еквівалентною 8098,00 грн., а також для доньки 08 вересня 2018 року золотих сережок вартістю, еквівалентною 2971,00 грн., 13 травня 2018 року - мобільного телефону Xiaomi Mi A1 Aiwo Full Screen, вартістю, еквівалентною 5524,00 грн.) були подарунком на дні народження дітей, що визнано відповідачем у запереченнях від 29 квітня 2020 року на відповідь на відзив на позовну заяву і узгоджується за датами придбання з датами народження дітей, проте дарунком за визначенням ч.1 ст. 717 ЦК України є передача однією стороною (дарувальником) другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майна у власність не залежно від їх вартості, і не є виконанням батьківського обов`язку з участі у витратах, зумовлених розвитком здібностей дитини, тому подароване на день народження, хоч би і стосувалося занять дітьми спортом, проте передано їм в дар безумовно, а не на виконання інших зобов`язань їх батька. Також слід відзначити, що ні сережки, ні мобільний телефон взагалі не стосуються розвитку здібностей дитини, тому не можуть вважатися додатковими витратами на дитину в розумінні ст. 185 СК України.

Посилання відповідача в підтвердження відсутності доходів на довідку з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 19 лютого 2020 року суд не може прийняти до уваги, оскільки позовні вимоги заявлені щодо витрат на дітей за період з 01 вересня 2016 року, тоді як довідка про індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_2 подана за період з 1999 року по 2015 рік включно, та не стосуються періоду здійснення позивачем витрат.

Доводи відповідача, про те, що він не працевлаштований, не має постійних доходів, має мінливі заробітки та про невідповідність дійсності тверджень позивача стосовно наявності у нього постійної роботи за кордоном (в Російській Федерації), суд оцінює критично, оскільки такі суперечать доданим відповідачем доказам, зокрема, платіжним документам про придбання дітям вказаних вище речей від 15 серпня 2018 року, 18 серпня 2018 року, 21 серпня 2018 року, 13 травня 2018 року, 08 вересня 2018 року, 13 березня 2019 року, оскільки усі без виключення додані платіжні документи підтверджують придбання речей як у 2018 році, так і у 2019 році у м. Курську Російської Федерації з оплатою в національній валюті російських рублях, що опосередковано свідчить про наявність доходів на території іноземної держави, дані про розмір яких відповідач на території України, в тому числі, державному виконавцю не повідомляє і податки не сплачує, як і не стає на облік як безробітний у центр зайнятості в Україні, у зв`язку з чим і відсутні дані в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аргументи відповідача про те, що позивач є фізичною особою-підприємцем і має більший за нього дохід, не свідчать про наявність підстав для відмови у стягненні частини додаткових витрат на дітей з відповідача як батька, оскільки обов`язок з утримання дітей, в тому числі і додаткові витрати на розвиток здібностей, покладається рівною мірою на обох батьків, зокрема, за рівних з позивачем умов працездатності, відсутності інших малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні.

Доводи відповідача про непогодження позивачем з ним умов навчання дітей та вартості такого навчання не впливають на висновки суду про те, що діти в розумінні ст. 185 СК України дійсно мають здібності у спорті, зокрема, у плаванні, а дочка сторін - і в образотворчому мистецтві, про що свідчать високі результати за рейтингами вихованців, а тому на батьків покладається обов`язок брати участь у таких витратах.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача щомісяця по 2000,00 грн. на кожну дитину для оплати занять з плавання з січня 2020 року до досягнення старшою дитиною повноліття, суд виходить з того, що за змістом ст. 185 СК України постійні періодичні платежі на додаткові витрати на розвиток здібностей дітей обумовлені незмінністю таких обставин, які викликали ці витрати, сталістю розміру періодичних платежів, безумовністю відповідних витрат, проте витрати позивача на відвідування занять з плавання таким критеріям не відповідають, оскільки розмір оплати абонементу залежить від кількості фактично проведених з дитиною занять, інтенсивності таких тренувань та рівня їх складності, проте такі заняття в літній період канікул не проводяться, під час хвороби діти заняття не відвідують, інтенсивність тренувань дітей змінюється залежно від їх віку, бажання тренуватися і досягнутих результатів, у зв`язку з чим платежі за навчання в ПНЗ СДЮШ ОР з плавання ДМГО спортивний клуб «Метеор» є мінливими, мають не постійний характер як за періодами, так і за розміром платежів. Крім того, заняття спортом перш за все обумовлені дійсним бажанням самих дітей до цього, незмінність та постійність якого прогнозувати до часу повноліття з огляду на вік дітей 13 та 11 років можливо з невеликою вірогідністю.

Зважаючи на вказані обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача щомісячними платежами додаткових витрат, що не позбавляє позивача права на відшкодування половини фактично понесених здійснених додаткових витрат на дітей в подальшому.

За правилами ст. 142 ЦПК України судові витрати належить покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, стягнувши на користь держави 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) фактично понесені додаткові витрати на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 29673,00 грн. (двадцять дев`ять тисяч шістсот сімдесят три гривні 00 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 840,80 гр. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги у паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 травня 2020 року.

Суддя О. В. Колесніченко