ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2963/20 Справа № 208/5465/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Дячков С. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ВАТ КБНадра, яке в подальшому змінило свою назву на ПАТ КБ Надра, та ОСОБА_2 07 червня 2006 р. уклали кредитний договір № 8/2006/840-К/1360-ПР. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору позивач надав ОСОБА_2 кредит у сумі 6200 доларів США строком по 06 червня 2011 р., а відповідач зобов`язався сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 11,0 % річних. В забезпечення виконання всіх зобов`язань на кредитним договором позивачем було укладено з ОСОБА_1 договір поруки № 014/14112/2/20884/2 від 07 червня 2006 р., відповідно до якого останній взяв на себе зобов`язання відповідати перед позивачем по зобов`язаннях ОСОБА_2 у повному обсязі. Свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав, надавши ОСОБА_2 кредит в розмірі 6200 доларів США. В порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 свої зобов`язання виконав частково. Станом на 09 липня 2013 р. заборгованість ОСОБА_2 становить 29809,46 доларів США, що становить 238267,01 грн.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 8/2006/840-К/1360-ПР від 07 червня 2006 р. стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 238267,01 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2013 року позовні вимоги позивача були задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2006/840-К/1360-ПР від 07 червня 2006 р. та договором поруки до нього 238267,01 грн.; 2382,67 грн. у відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неправильне застосування норм матеріального права, а також, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не скористалися.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ "КБ "Надра" заборгованості за кредитним договором № 8/2006/840-К/1360-ПР від 07 червня 2006 року та договором поруки до нього 238267 грн. 01 коп. та судового збору у розмірі 2382 грн. 67 коп. - скасувати та відмовити у задоволенні цих вимог; в іншій частині рішення суду - залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та ОСОБА_2 07 червня 2006 р. уклали кредитний договір № 8/2006/840-К/1360-ПР. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору позивач надав ОСОБА_2 кредит у сумі 6200 доларів США строком по 06 червня 2011 р., а відповідач зобов`язався сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 11,0 % річних.

В забезпечення виконання всіх зобов`язань на кредитним договором позивачем було укладено з ОСОБА_1 договір поруки № 014/14112/2/20884/2 від 07 червня 2006 р., відповідно до якого останній взяв на себе на добровільних засадах зобов`язання відповідати перед позивачем по зобов`язаннях ОСОБА_2 у повному обсязі цих зобов`язань, які виникають з умов кредитного договору.

Свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит в розмірі 6200 доларів США.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 свої зобов`язання виконала частково.

Станом на 09 липня 2013 р. заборгованість ОСОБА_2 становить 29809,46 доларів США, що складає 238267,01 грн., з яких:

- по кредиту: 4159,70 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 33248 грн. 48 коп.;

- по відсоткам: 1918,78 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 15336 грн. 80 коп.;

- по комісії: 925, 69 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 7399 грн. 04 коп.;

- по пені: 22185,29 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 177327 грн. 03 коп.;

- по штрафам: 620,00 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 4955 грн. 66 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 526,527, 530 ЦК України, ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, ч. 1 ст. 554 ЦК України, та виходив із того, що позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у встановлені терміни, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Перевіривши доводи скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов`язання кредитного договору характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього.

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 014/14112/2/20884/2, згідно з яким поручитель взяв на себе солідарне зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням ОСОБА_2 , які виникли між Банком і ОСОБА_2 на підставі кредитного договору № 8/2006/840-К/1360-ПР від 07 червня 2006 року.

Відповідно до п. 5 договору поруки встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його належного оформлення сторонами, закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов`язань згідно з умовами цього договору.

Згідно умов кредитного договору № 8/2006/840-К/1360-ПР від 07 червня 2006 року, кредит мав бути повністю погашений не пізніше 06.11.2011 року.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Виходячи з положень ч.4 ст. 559 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою ст.1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Не вчинення кредитором дій щодо звернення до суду після спливу строку, передбаченого ч.4 ст. 559 ЦК України, припиняє права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя, а порука є припиненою.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач повинен був звернутись до суду з вимогою (позовом до суду) до ОСОБА_1 впродовж шести місяців з дня настання терміну дострокового повернення кредиту (виконання основного зобов`язання), тобто не пізніше 06.05.2012 року.

Однак, ПАТ КБ Надра звернулось до суду з досудовою вимогою до ОСОБА_1 лише 25.04.2013 року, пропустивши встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк пред`явлення вимоги до поручителя.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ "КБ "Надра" заборгованості за кредитним договором № 8/2006/840-К/1360-ПР від 07 червня 2006 року та договором поруки до нього 238267 грн. 01 коп. та судового збору у розмірі 2382 грн. 67 коп., з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ "КБ "Надра" в цій частині, на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позичальник ОСОБА_2 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 8/2006/840-К/1360-ПР від 07 червня 2006 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість, розмір якої підтверджується розрахунком заборгованості. А тому, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Таким чином, в цій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Крім того, колегія суддів вважає, що підлягають задоволенню вимоги апелянта щодо стягнення витрат, сплачених за послуги адвоката, з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт до суду надав копію договору про надання правничої допомоги від 17.08.2019 р., укладеного між адвокатом Шевченко Л.М. та ОСОБА_1 , копія акту приймання-передачі наданих правничих послуг у справі № 208/5465/13-ц від 28.11.2019 р., копії квитанцій до прибуткового касового ордеру від 27.11.2019 р. та від 28.11.2019 року.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ПАТ КБ Надра на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 150,00 грн.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ПАТ КБ Надра на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 3958 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2013року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" заборгованості за кредитним договором № 8/2006/840-К/1360-ПР від 07 червня 2006 року та договором поруки до нього 238267 грн. 01 коп. та судового збору у розмірі 2382 грн. 67 коп. - скасувати та відмовити у задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 14 108 грн. 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова