ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 685/1435/18
Провадження № 22-ц/4820/1062/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 26 березня 2019 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дітей.

ОСОБА_1 зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому сторони мають двоє дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочок ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у розмірі по 1 000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтоді позивачка створила нову сім`ю, в якій у неї народилася ще одна дитина, в той же час ОСОБА_2 є здоровою та працездатною особою, проходить службу у Збройних Силах України за контрактом і спроможний сплачувати аліменти в частці від свого доходу.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд збільшити розмір аліментів на дітей і стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти в розмірі ⅓ частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 26 березня 2019 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1 000 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, на 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави 768 грн 40 коп. судового збору.

У задоволенні позову в частині стягнення 3 500 грн витрат на правову допомогу відмовлено.

Суд керувався тим, що матеріальне становище сторін змінилося, внаслідок чого з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на дітей у частці від його заробітку (доходу). Також суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 створив нову сім`ю, в якій народилася дитина, а дружина перебуває у відпустці по догляду за нею. Як і на час прийняття рішення про стягнення аліментів ОСОБА_2 є військовослужбовцем Збройних Сил України, його матеріальне становище не покращилося. Суд не з`ясував усіх обставин, не врахував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, вказуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 3 лютого 2007 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2017 року. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - які проживають з позивачкою.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочок ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у розмірі по 1 000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 16 серпня 2017 року та до досягнення дітьми повноліття.

Застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Із положень ч. 1 ст. 183 СК України слідує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз положень ст. 192 СК України вказує на те, що підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, яка виникла після ухвалення судом цього рішення.

Право стягувача або платника аліментів вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у ст. 182 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, в силу ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, та навпаки).

Зібрані докази вказують на те, що після ухвалення судом рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дітей матеріальний стан позивачки погіршився, оскільки вона народила третю дитину. У свою чергу, матеріали справи не містять належних та достовірних доказів про погіршення матеріального становища відповідача.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 46) свідчить про те, що 17 жовтня 2018 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 . Разом із тим, ОСОБА_2 не надав суду першої інстанції докази про народження дитини у цьому шлюбі. Довідка Бердянського територіального медичного об`єднання від 14 січня 2019 року (а.с 47) про вагітність ОСОБА_7 не підтверджує даний факт.

Суд апеляційної інстанції не приймає до розгляду додане ОСОБА_2 до апеляційної скарги свідоцтво про народження ОСОБА_8 (а.с. 73), оскільки названий письмовий доказ поданий відповідачем без дотримання вимог статей 83, 367 ЦПК України.

ОСОБА_2 є здоровою та працездатною особою, проходить службу у Збройних Силах України і має стабільний дохід, а також позивачем не спростовано твердження ОСОБА_1 про його спроможність надавати дітям утримання в частці від заробітку (доходу).

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано керувався тим, що розмір і спосіб стягуваних аліментів підлягає зміні, а з ОСОБА_2 на користь позивачки підлягають стягненню аліменти у розмірі ⅓ частки заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання ОСОБА_2 на відсутність підстав для зміни розміру аліментів не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та нормах чинного законодавства.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 26 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Бурлак Г.І.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 50