Ухвала

18 травня 2020 року

м. Київ

справа № 463/6454/19

провадження № 61-3413ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В. розглянув касаційну скаргу комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр громадського здоров`я» на постанову Львівського апеляційного суду

від 31 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр громадського здоров`я» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення матеріальної та моральної шкоди, зобов`язання розглянути заяву,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр громадського здоров`я» (далі - ЛОЦГЗ) про визнання незаконними та скасування наказів № 158-к від 24 липня 2019 року та

№ 149-к від 12 липня 2019 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнення матеріальної шкоди в розмірі 4 551 грн; стягнення моральної шкоди в розмірі 5 065 грн та зобов`язання розглянути заяву про перенесення відпустки у зв`язку із хворобою та надати відпустку.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Постановою Львівського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2019 року у частині відмови у визнанні незаконними та скасуванні наказів комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «ЛОЦГЗ» №158-к від 24 липня

2019 року та № 149-к від 12 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності скасовано. Ухвалено в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування наказів комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «ЛОЦГЗ» № 158-к від 24 липня 2019 року та № 149-к від 12 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності задоволено. Визнано незаконними та скасовано накази комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «ЛОЦГЗ» №158-к

від 24 липня 2019 року та № 149-к від 12 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. У решті рішення суду залишено без змін.

13 березня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку

комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «ЛОЦГЗ» (далі - ЛОЦГЗ) подано касаційну скаргу (надійшла 17 березня

2020 року) на постанову Львівського апеляційного суду від 31 січня

2020 року, в якій заявник, просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині визнання незаконними та скасовування наказів комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «ЛОЦГЗ» №158-к

від 24 липня 2019 року та № 149-к від 12 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та залишити рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2019 року без змін в повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2020 року касаційну скаргу

комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «ЛОЦГЗ» залишено без руху, у зв`язку із відсутністю документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку, розмірі та надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявником усунуто недоліки касаційної скарги.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 466/4738/18 та від 26 вересня 2018 року у справі

№ 289/51/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник вказує на відсутність правового висновку Верховного Суду щодо застосування положень частини третьої статті 149 КЗпП щодо того, чи повинен роботодавець враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, при яких вчинено проступок і попередню роботу працівника, як передумову для вирішення питання про

притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності (встановлення

складу дисциплінарного проступку), чи лише під час вибору

конкретного виду дисциплінарного стягнення (догани чи звільнення),

не ставлячи під сумнів сам факт відповідальності працівника;

частини четвертої статті 11 Закону України «Про відпустки» у частині того, чи може продовжуватися відпустка, яка повністю збігла у часі з періодом тимчасової непрацездатності працівника, якщо така відпустка фактично не була розпочата і жодного дня не тривала та не переривалася (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «ЛОЦГЗ» подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр громадського здоров`я» на постанову Львівського апеляційного суду від 31 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр громадського здоров`я» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення матеріальної та моральної шкоди, зобов`язання розглянути заяву.

Витребувати з Личаківського районного суду м. Львова цивільну справу

№ 463/6454/19.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 червня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович