Суддя Ізмайлов І. К.
Провадження № 2-о/644/40/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ізмайлова І.К.

при секретарі - Лазарєвій М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 644/10023/19, н/п 2-о/644/40/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просив встановити факт родинних відносин, а саме, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування вимог заявник ОСОБА_1 посилається на те, що він звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про реєстрацію шлюбу, але йому було відмовлено з посиланням на те, що він є одруженим. Зазначив, що перебуваючи у шлюбі, в грудні 1998 року отримав новий паспорт, де його прізвище зазначено як « ОСОБА_1 », тоді як в свідоцтві про народження його прізвище - « ОСОБА_1 ». Таким чином, у зв`язку з написанням прізвища « ОСОБА_1 » при видачі паспорта громадянина України він є досі таким, що перебуває у шлюбі.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити заяву про встановлення факту смерті.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно.

У відповідності до вимог ст. ст. 223, 247 ч. 2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Приписами ч.2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви. Якщо в заяві не зазначено з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Тобто за змістом даної статті суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд в порядку окремого провадження.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 заявник записаний як ОСОБА_1 , згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_2 , після укладення шлюбу присвоєні прізвища « ОСОБА_1 » (а.с.5-6).

Судом досліджено копію паспорта заявника, де ПІБ зазначено: ОСОБА_1 (а.с.3-4).

Дослідивши матеріали справи з приводу заявлених вимог, суд не знаходить підстав для встановлення факту, про який просить заявник, оскільки заявником не доведено неможливості виправити розбіжності в його документах в позасудовому порядку, в тому числі змінити паспорт. Зокрема, з наявних в матеріалах документах вбачається, що розбіжність в прізвищі заявника міститься саме в паспорті, оскільки як свідоцтво про народження, так і свідоцтво про одруження містить в собі відомості щодо ОСОБА_1 .

Крім того, перебування у зареєстрованому шлюбі не є родинними відносинами осіб і суд позбавлений права встановлювати такий факт.

Отже, родинні відносини (споріднення) - в теорії права це кровний зв`язок між людьми, а відтак чоловік і дружина не мають між собою родинних стосунків, вони становлять сім`ю, що не є тотожними поняттями.

Викладене свідчить про те, що заявник безпідставно звернувся до суду із відповідною заявою, і суд не знаходить підстав для встановлення факту, про який просить заявник, а тому у задоволенні заявлених вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76-80, 141, 206, 247, 259, 263- 265, 293, 315 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 розділу VІІІ перехідних положень ЦПК України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 01 червня 2020 року.

Заявник - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1

Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, м. Харків, вул. Валентинівська, 31.

Суддя: І.К. Ізмайлов