РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретарів судового засідання Бондар С.В., Мельник А.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Жовміра В.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду по суті справу за позовом ОСОБА_1 до Державного навчального закладу "Браїлівський професійний ліцей" про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - приходить до такого.

Позиція позивача

Позивач 15 липня 2019 року звернулася до суду з цим позовом та вказала, що 24 червня 2019 року її було звільнено з роботи з посади заступника директора з виховної роботи, наказ №78-к від 13 червня 2019 року, за статтею 40 КЗпП України за власним бажанням. Своє звільнення позивач вважає протиправним. 10 червня 2019 року вона дійсно написала заяву про звільнення за власним бажанням, проте 21 червня 2019 року відкликала цю заяву. Не зважаючи на це, відповідач звільнив її на підставі поданої 10 червня 2019 року заяви. Позивач просила визнати протиправним та скасувати наказ про її звільнення з роботи з посади заступника директора з виховної роботи №78-к від 13 червня 2019 року, поновити її на цій посаді з 25 червня 2019 року та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 червня 2019 року по дату поновлення на роботі (а.с.1-3).

В своїй відповіді на відзив позивач також пояснила, що оскільки вона, перебуваючи на посаді заступника директора, звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення директором Державного навчального закладу "Браїлівський професійний ліцей" злочину, на неї постійно чинився тиск. Саме у зв`язку із цим вона 10 червня 2019 року вирішила написати заяву про звільнення за власним бажанням. В подальшому 21 червня 2019 року позивач вирішила відкликати цю заяву та не звільнятись (а.с.144-146).

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надала копію наказу про звільнення, копію заяви від 21 червня 2019 року про відкликання заяви про звільнення за власним бажанням, копії заяв від 24 червня 2019 року, копію трудової книжки, розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25 червня по 26 травня 2020 року.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги уточнює і просить поновити її на посаді заступника директора з виховної роботи Державного навчального закладу "Браїлівський професійний ліцей" з 25 червня 2019 року, а також стягнути зарплату за час вимушеного прогулу. Розмір зарплати за час вимушеного прогулу складає за період з 25 червня 2019 року по 26 травня 2020 року - всього за 231 робочий день - в сумі 181988 грн 73 коп. Уточнює, що її звільнення відбулося не за статтею 40, а за статтею 38 КЗпП - у позовній заяві сталася описка.

Позиція відповідача

У своїх письмових запереченнях проти позову, які надійшли до суду 31 липня 2019 року, представник відповідача позовні вимоги вважав безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивача було звільнено з посади за статтею 38 КЗпП, а не за статтею 40 КЗпП; в описовій частині позову не вказано розрахунку, за який період позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу; факти, на які посилається позивач щодо порушення відповідачем трудового законодавства, спотворені та приховано реальні підстави звільнення позивача. Представник відповідача вважав, що анулювання домовленості щодо припинення трудових відносин можливе лише за взаємною згодою працівника та роботодавця. Жодні односторонні заяви працівника про те, що він передумав і більше звільнятися не хоче, не можуть анулювати попередньо подану ним заяву про звільнення за власним бажанням. В свою чергу 3 червня 2019 року відповідачем було видано наказ про скорочення посади заступника директора з виховної роботи ОСОБА_1 , з яким її ознайомили під особистий підпис. Висловлюючи своє незадоволення з приводу оплати праці, позивач на педагогічній раді оголосила про своє звільнення та в подальшому 10 червня 2019 року подала заяву про звільнення за власним бажанням. Для залучення до навчання абітурієнтів з 11 червня 2019 року було проведено роботу з підбору на посаду заступника директора з виховної роботи, оскільки саме ця посада відповідала за виконання набору студентів до навчального закладу. Кандидатами на цю посаду були ОСОБА_3 (заява від 14 червня 2019 року) та ОСОБА_4 (заява від 24 червня 2019 року). Наказом №86-к на цю посаду було призначено ОСОБА_4 .. Таким чином, заздалегідь знаючи про проблему з невиконання профорієнтаційної роботи, позивач своїми діями поставила в скрутне становище функціонування навчального закладу та організацію роботи по забезпеченню абітурієнтами на 2019-2020 роки. Не визнаючи незаконність звільнення позивача, представник відповідача також не визнав повністю і вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На підставі викладеного, представник відповідача просив суд повністю відмовити в задоволенні позову (а.с.18-19).

У відзиві, який надійшов до суду 10 січня 2020 року, представник відповідача додатково вказав, що 24 червня 2019 року ОСОБА_1 написала заяву про відкликання своєї заяви про звільнення. Трудову книжку відмовилась отримувати, про що було складено відповідний акт. 25 червня 2019 року ОСОБА_1 було надіслано її трудову книжку поштою. Наміру продовжувати виконувати обов`язки згідно з посадою позивач в період з 24 червня 2019 року по 10 січня 2020 року не проявляла, перешкод їй в цьому ніхто не чинив. Призначена на посаду, яку раніше займала позивачка, ОСОБА_4 є інвалідом третьої групи, переведена з іншої посади за її згодою (а.с.112-114).

На підтвердження своїх заперечень представник відповідача надав копію заяви позивача від 10 червня 2019 року, копію наказу про повторне попередження позивача щодо скорочення 0,5 ставки посади заступника директора з виховної роботи, копію акту про відмову позивача в одержанні трудової книжки, копію поштового конверту про направлення позивачу поштою її трудової книжки, копію акту про відмову в підписанні наказів про звільнення, копії заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про призначення їх на посаду заступника директора з виховної роботи, копію наказу про припинення суміщення позивачем заступника директора з виховної роботи, копію наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, копію акту про відсутність позивача на роботі 14 червня 2019 року, копію акту про відмову в підписанні наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, копію документів, які підтверджують виплату відповідачем всіх належних позивачу сум, копію листа начальника Жмеринського ВП за результатами звернення ОСОБА_1 , копію висновку щодо перевірки законності господарських операцій щодо списання основних засобів в травні 2019 року у Браїлівському професійному ліцеї, копію наказу про виконання обов`язків заступника директора з виховної роботи ОСОБА_4 , копію довідки про інвалідність ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнає повністю, вважає його необґрунтованим та просить відмовити в його задоволенні повністю. Крім цього, представник відповідача наголошує, що на раніше займану позивачем посаду було запрошено іншого працівника - ОСОБА_4 , якій не може бути відмовлено в укладенні трудового договору, оскільки остання є інвалідом третьої групи безстроково, і заяву вона подала 17 червня 2019 року, тобто до відкликання своєї заяви про звільнення позивачкою. Поновлення позивача на раніше займаній посаді створить ситуацію, за якої ОСОБА_4 доведеться звільнити.

Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла на розгляд судді Порощука П.П. 15 липня 2019 року (а.с.13).

Ухвалою від 17 липня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.14).

23 липня 2019 року до суду надійшла заява представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.16).

13 вересня 2019 року від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме довідки з відображенням її середньодобового заробітку за два місяці, що передували її звільненню (а.с.49).

Ухвалою від 13 вересня 2019 року клопотання про витребування доказів задоволено повністю та витребувано у відповідача вищевказану довідку (а.с.55).

Як видно із заяви представника відповідача, 30 вересня 2019 року на виконання ухвали про витребування доказів, було надано довідку про середньодобовий заробіток позивача (а.с.65, 66).

9 жовтня 2019 року від позивача надійшло клопотання про повторне витребування доказів, а саме довідки з відображенням її середньодобового заробітку за два місяці, що передували її звільненню, оскільки попередньо надана довідка не містила об`єктивної інформації та не враховувала, що звільнення позивача відбулось 24 червня 2019 року (а.с.70).

Ухвалою від 9 жовтня 2019 року вищевказане клопотання про повторне витребування доказів задоволено повністю (а.с.74).

Як видно із заяви представника відповідача, 9 жовтня 2019 року на виконання ухвали про витребування доказів, було надано довідку про середньодобовий заробіток позивача (а.с.75, 76).

Ухвалою від 5 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.88).

9 грудня 2019 року надійшла заява судді Порощука П.П. про самовідвід у розгляді цієї справи (а.с.99).

Ухвалою від 9 грудня 2019 року заяву про самовідвід судді Порощука П.П. було задоволено повністю (а.с.102).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла на розгляд судді Шепеля К.А. 12 грудня 2019 року (а.с.105).

Ухвалою від 12 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.108).

Ухвалою від 20 лютого 2020 року відкладено підготовче судове засідання за клопотанням представника позивача (а.с.143).

Ухвалою від 12 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.162).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Відповідно до копії наказу №78-к від 13 червня 2019 року ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» позивача ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора з виховної роботи з 24 червня 2019 року за власним бажанням - стаття 38 КЗпП України. Головному бухгалтеру наказано провести розрахунок ОСОБА_1 , згідно з чинним законодавством та виплатити їй грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку терміном 46 календарних днів за період роботи з 1 вересня 2018 року по 23 червня 2019 року. Підстава: заява ОСОБА_1 від 10 червня 2019 року (а.с.5).

Відповідно до копії наказу №79-к від 13 червня 2019 року припинено заступнику директора з виховної роботи ОСОБА_1 суміщення посади викладача математики з 24 червня 2019 року. Підстава: заява ОСОБА_1 від 10 червня 2019 року (а.с.27).

Згідно з копією заяви ОСОБА_1 від 21 червня 2019 року, вона звернулась до в.о. директора ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» Сопуна А.А. та просила її заяву про звільнення за власним бажанням від 10 червня 2019 року відкликати, оскільки вона бажає продовжувати свою трудову діяльність в ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей». З копії цього документу видно, що він був отриманий відповідачем 21 червня 2019 року та зареєстрований під №34 (а.с.6).

Відповідно до копій заяв позивача від 24 червня 2019 року, вона звернулася до в.о. директора ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» Сопуна А.А. щодо надання їй основної відпустки протягом 56 днів з 2 липня 2019 року по 26 серпня 2019 року, матеріальної допомоги на оздоровлення, а також з приводу переведення її з посади заступника директора з виховної роботи на посаду викладача математики по закінченню щорічної відпустки з 27 серпня 2019 року у зв`язку зі змінами в штатному розписі та скороченням на 0,5 окладу заступника з виховної роботи з липня 2019 року (а.с.7, 8).

Згідно з копією трудової книжки позивача, вона 18 вересня 2017 року була призначена на посаду заступника директора з виховної роботи ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» (а.с.9-12).

Відповідно до копії заяви позивача від 10 червня 2019 року, вона просила звільнити її за власним бажанням з посади заступника з виховної роботи. На цій заяві наявна резолюція в.о. директора Сопуна А.А. , згідно з якою вказано «оформити згідно з чинним законодавством із відпрацюванням 2-х тижнів» (а.с.20).

Згідно з копіями актів від 24 червня 2019 року, ОСОБА_1 відмовилася в одержанні трудової книжки про звільнення та підписання в журналі реєстрації трудових книжок працівників 24 червня 2019 року (а.с.23); відмовилася від підписання наказу про звільнення з основної посади за власним бажанням та наказу про припинення за суміщенням до основної посади заступника директора з виховної роботи, викладача математики з 24 червня 2019 року (а.с.25). Акт про відмову в підписанні наказів на звільнення від 24 червня 2019 року датований 21 червня 2019 року (а.с.25).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_3 , вона звернулася 14 червня 2019 року до в.о. директора ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» з приводу призначення її на посаду заступника директора з виховної роботи (а.с.26).

Згідно з копією заяви ОСОБА_4 , вона звернулася 24 червня 2019 року до в.о. директора ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» з приводу тимчасового покладення на неї обов`язків заступника директора з виховної роботи з доплатою. На цій заяві стоїть резолюція від 24 червня 2019 року «до наказу» (а.с.39).

Відповідно до копії розрахункового листа на оплату розрахунків згідно з наказом №79-к від 13 червня 2019 року та копій платіжних доручень від 21 червня 2019 року та 24 червня 2019 року позивачу було нараховано та виплачено 9108,66 грн заробітної плати при звільненні (а.с.31, 32).

Згідно з копією квитанції ПАТ «Укрпошта» від 25 червня 2019 року та копії конверту, відповідач надіслав позивачу її трудову книжку (а.с.24, 35).

Відповідно до довідки від 9 жовтня 2019 року №368 ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей», середньодобовий заробіток позивача за два місяці, що передували даті звільнення, склав 787,83 грн (а.с.76).

Згідно з копією наказу №86-к від 27 червня 2019 року, викладача іноземної мови ОСОБА_4 було призначено тимчасово виконувати обов`язки заступника директора з виховної роботи ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» з 1 липня 2019 року (а.с.115).

Відповідно до копії довідки серії ВІН №008214 ОСОБА_4 17 червня 2009 року встановлено третю групу інвалідності безстроково (а.с.116).

Згідно з розрахунком середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25 червня 2019 року по 26 травня 2020 року середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача складає 181988,73 грн. Ця сума є добутком від 231 робочого дня, помноженого на середньодобову заробітну плату, яка складає 787,83 грн (а.с.163).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд не приймає до уваги копію наказу від 7 травня 2019 року про повторне попередження ОСОБА_1 щодо скорочення 0,5 ставки посади заступника директора з виховної роботи (а.с.22), копію наказу №52-ВДС від 14 червня 2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з виховної роботи ОСОБА_1 (а.с.28), копію акту від 14 червня 2019 року про відсутність на роботі заступника директора з виховної роботи ОСОБА_1 (а.с.29), копію акту від 17 червня 2019 року про відмову в підписанні наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності (а.с.30), копію листа начальника Жмеринського ВП від 23 липня 2019 року (а.с.33), копію листа провідного спеціаліста ОСОБА_6 з висновком щодо перевірки законності господарських операцій щодо списання основних засобів в травні 2019 року в ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» (а.с.34), копію супровідного листа про надсилання акта ревізії від 1 травня 2019 року (а.с.36), копію ухвали Вінницького міського суду від 6 грудня 2016 року (а.с.149-152) та копію роздруківки з сайту Судової влади України (а.с.153-152), оскільки вказані документи не стосуються предмета спору, а відтак є неналежними.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Стаття 43 Конституції України гарантує, зокрема, кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також захист від незаконного звільнення.

Вирішуючи даний трудовий спір, суд також керується правовою позицією Верховного Суду України, викладеної в ухвалі від 15 грудня 2010 року по справі № 6-20213св0, де вказано, що в справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Відповідно до частини першої статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

В заяві позивача від 10 червня 2019 року причина звільнення не вказана, тому в даному випадку підлягає застосування положення вищевказаної статті, яка вказує, що два тижні після такої заяви працівник повинен відпрацювати. Заява від 10 червня 2019 року фактично є попередженням роботодавця за два тижні про бажання звільнитися. Саме таким чином і була сприйнята заява позивача відповідачем, що видно з резолюції в.о. директора ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» Сопуна А.А. на ній : «оформити згідно з чинним законодавством із відпрацюванням 2-х тижнів» (а.с.20).

Частина друга статті 38 КЗпП України передбачає, що якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Заявою від 21 червня 2019 року позивач відкликала свою заяву про звільнення від 10 червня 2019 року, тобто в межах двотижневого строку висловила своє бажання надалі працювати в навчальному закладі. Однак така заява була проігнорована відповідачем. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що анулювання домовленості щодо припинення трудових відносин можливе лише за взаємною згодою працівника та роботодавця, і що односторонні заяви працівника про те, що він передумав і більше звільнятися не хоче, не можуть анулювати попередньо подану ним заяву про звільнення за власним бажанням, оскільки такі заперечення не узгоджуються з положеннями статті 38 КЗпП України, яка чітко вказує, що якщо навіть працівник і не подає відповідну заяву про відкликання заяви про звільнення, але після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою.

Суд також не приймає до уваги пояснення представника відповідача щодо того, що на раніше займану позивачем посаду було запрошено іншого працівника - ОСОБА_4 , якій не може бути відмовлено в укладенні трудового договору, оскільки як видно з матеріалів справи, заяву щодо тимчасового покладення на неї обов`язків заступника директора з виховної роботи з доплатою ОСОБА_4 писала 24 червня 2019 року, тобто в день звільнення ОСОБА_1 , а прийнята на відповідну посаду ОСОБА_4 була 27 червня 2019 року (а.с.115). Таким чином, відповідачу вже 21 червня 2019 року було достеменно відомо про те, що ОСОБА_1 не має наміру звільнятися із займаної посади за власним бажанням на підставі заяви від 10 червня 2019 року. Не зважаючи на це, відповідач протиправно звільнив ОСОБА_1 на підставі статті 38 КЗпП і після цього прийняв на роботу ОСОБА_4 ..

Відповідно до частин першої та другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток позивача підтверджений документально, його розмір за час вимушеного прогулу визнається представником відповідача, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повністю.

Висновки суду

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В даному випадку відповідач не дотримався вимог закону та незаконно звільнив позивача на підставі статті 38 КЗпП України всупереч поданої нею в межах двотижневого строку заяви про відкликання заяви про звільнення. У зв`язку із цим позивач підлягає поновленню на посаді заступника директора з виховної роботи ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» з виплатою їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 25 червня 2019 року по день розгляду справи в суді - 26 травня 2020 року.

На підставі пунктів 2 та 4 частини першої статті 430 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В даному випадку позивачем було заявлено дві позовні вимоги немайнового та майнового характеру, які задоволені повністю. У зв`язку з цим з відповідача на користь держави слід стягнути 840,60 грн судового збору за вимогу немайнового характеру та 1820 грн судового збору за вимогу майнового характеру.

Керуючись статтями 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, на підставі статей 38, 235 КЗпП України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 89, 141 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Державного навчального закладу "Браїлівський професійний ліцей" про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора з виховної роботи Державного навчального закладу "Браїлівський професійний ліцей" з 25 червня 2019 року.

Стягнути з Державного навчального закладу "Браїлівський професійний ліцей" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 червня 2019 року по 26 травня 2020 року - всього за 231 робочий день - в сумі 181988 (сто вісімдесят одну тисячу дев`ятсот вісімдесят вісім) грн 73 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з Державного навчального закладу "Браїлівський професійний ліцей" на користь держави судовий збір в розмірі 2660 (дві тисячі шістсот шістдесят) грн 80 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Повний текст рішення виготовлено 29 травня 2020 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт серія НОМЕР_2 , ід.№ НОМЕР_3 , зареєстрована мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державний навчальний заклад "Браїлівський професійний ліцей", який знаходиться по вул. Чайковського, 13 в смт. Браїлів Жмеринського району, .

Представник відповідача: Жовмір Василь Павлович, який діє на підставі довіреності від 19 липня 2019 року, виданої в.о. директора Державного навчального закладу "Браїлівський професійний ліцей" Сопуном А.А..

Головуючий суддя Костянтин Шепель