ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6726/19 Номер провадження 22-ц/814/1050/20Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 січня 2020 року, ухвалене у період часу з 10:36:27 до 10:49:08 год. 28 січня 2020 року під головуванням судді Миронець О.К.,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 01березня 2020 року у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Зазначав , що окрім виконання вказаного вище рішення суду, за рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 квітня 2019 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Також позивач вказував, що на примусовому виконанні у Київському ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 100000 гривень. У зв`язку з цим, вважає, що кошти, які відраховуються від заробітної плати, не вистачає для забезпечення синів та сплати моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 гривень витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 березня 2020 року доповнено рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

З даним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати рішення та ухвалити нове, яким заявлені ним позовні вимоги задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

Вказує на те, що невірно надав оцінку наданим у підтвердження позовних вимог доказам, визнавши їх неналежними та не переконливими.

Вважає помилковим висновки суду про можливість відрахування з його заробітної плати 70 відсотків на виконання рішень суду про стягнення аліментів та моральної шкоди, оскільки він не відбуває покарання у виді виправних робіт.

На його переконання вказана норма регулює питання щодо розміру відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника під час примусового виконання виконавчих документів, а не визначає максимальний розмір аліментів, що можуть бути стягнуті судом з особи на утримання дітей.

Заявивши про зменшення розміру аліментів, вважає, що належним чином обґрунтував вимоги зміною свого сімейного та матеріального стану, що відповідно до ст. 192 СК України є підставою для такого зменшення, а не перевищенням максимального стягнення за виконавчими документами.

Вважає, що рішення суду не узгоджується з нормами СК України та з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20 грудня 2019 року у цивільній справі №288/168/19, постанові від 29 липня 2019 року в справі №426/2444/12-ц.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду судом апеляційної інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено , що згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 березня 2010 року з позивача вирішено стягувати на користь відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмір ј частини усіх видів його заробітку (доходу).

Рішення суду було звернуто до виконання та перебуває на примусовому виконанні у Київському ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ( виконавче провадження №48569547 ) .

Постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС м.Полтава від 02.07.2019 року звернуто стягнення на доходи боржника, здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 25% щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Окрім цього на примусовому виконанні у Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження №59254958 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.04.2019 року. Постановою державного виконавця від 02.07.2019 року звернуто стягнення на доходи боржника.

Також, згідно вироку Октябрського районного суду м.Полтави від 21.09.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у вигляді трьох місяців арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки. Заявлений по справі цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задоволено та стягнуто з позивача на її користь 100000 грн. моральної шкоди.

Постановою старшого держаного виконавця Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Гуріної Т.В. звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які він отримує у ТОВ «Полтавахліб-3».

Відмовляючи у задоволенні, суд першої інстанції виходив з того, що позивач працездатний, працює, отримує щомісячний дохід, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів (крім довідки про доходи), про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання сина не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів.

Апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції таким, що суперечить вимогам матеріального та процесуального права.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалення рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2019 року про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 21 березня 2019 року, у відповідності до якого проводиться стягнення моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 , мали місце після ухвалення рішення Київським районним судом м. Полтави від 01 березня 2010 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до постанов державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з відповідача стягується по 25% від заробітної плати ОСОБА_1 для сплати аліментів на утримання малолітніх дітей та 20% від заробітної плати до сплати заборгованості по вироку суду, що в загальній сумі становить 70 %.

Вказане свідчить про суттєве погіршення матеріального стану платника аліментів.

З наданих сторонами доказів вбачається, що станом на грудень 2019 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 6645 грн. 40 коп. (а.с. 34).

З огляду на встановлені обставини відносно майнового стану позивача, апеляційний суд не погоджується з висновками місцевого суду щодо недоведеності факту погіршення його матеріального стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Виходячи з встановлених обставин справи, взявши до уваги сімейне та матеріальне становище позивача, як платника аліментів, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру стягуваних на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 березня 2010 року аліментів з 1/4 частині всіх видів заробітку позивача до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не суперечить інтересам дитини, та не ставить у скрутне становище платника аліментів.

Судом апеляційної інстанції враховано також і ту обставину, що рішенням Сумського апеляційного суду від 19 березня 2020 року у справі №552/6033/19, ухвалено зменшити розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 з ј до 1/6 частин заробітку ( доходу).

Доводи апеляційної скарги в частині наявності підстав для зменшення розміру аліментів є обґрунтованими.

Відповідно до п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 січня 2020 року, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та зменшення розміру стягуваних на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 березня 2010 року аліментів з 1/4 частині всіх видів заробітку позивача до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, підлягає скасуванню і додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 березня 2020 року, а судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 січня 2020 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 березня 2020 року, - скасувати. Ухвалити нове рішення.

Зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_1 на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 березня 2010 року аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частині всіх видів заробітку позивача до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання законної сили рішенням суду.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави 1152 гривні 60 копійок сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття 27 травня 2020 року, і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: С.М. Бондаревська

Л.І. Пилипчук