ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7254/20 Справа № 203/1476/20 Суддя у 1-й інстанції - Колесніченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, пов`язаних з оцінкою нерухомого майна, визнання недійсним та скасування звіту про оцінку майна у виконавчому провадженні, де другий боржник ОСОБА_2 , заінтересовані особи - суб`єкт оціночної діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима»

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 звернулася до суду за захистом своїх прав як боржника у виконавчому провадженні зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу у Дніпропетровській області Русецької О.О., пов`язані з оцінкою нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визначеної за результатами звіту від 01 квітня 2020 року, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , про оцінку приміщення кафе, загальною площею 222,0 м2 та земельної ділянки, площею 2500 м2, за вказаною адресою; визнання недійсним та скасування звіту від 01 квітня 2020 року. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Русецькою О.О. 06 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження №59722884 з примусового виконання виконавчого листа №2-808/11 від 02 квітня 2013 року виданого Кіровським районними судом м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості в солідарному порядку з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк», яке в подальшому відступило право вимоги за цим виконавчим листом ТОВ «ФК «Проксима», заборгованості за кредитним договором №00105/RD від 14 липня 2007 року в розмірі 281 645,23 грн. 06 серпня 2019 року постановою приватного виконавця накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 . В порядку проведення виконавчих дій, 13 серпня 2019 року за виходом за спірною адресою щодо опису і арешту майна, без надання доступу до майна, приватним виконавцем описано та накладено арешт на приміщення кафе, загальною площею 222,0 м2 та земельну ділянку, площею 2500 м2, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , та 26 березня 2020 року призначено суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 з визначення ринкової вартості описаного майна, яке він оцінив у 892 400 грн. Зазначений звіт суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 скаржник отримала 13 квітня 2020 року не в повному обсязі та не погодилась з результатами оцінки, вважаючи її заниженою, при цьому подавши 14 квітня 2020 року через свого представника до приватного виконавця клопотання про призначення рецензування цього звіту, який виготовлений на основі візуального огляду об`єкта оцінки, без дослідження характеристик та властивостей будинку та земельної ділянки, є неякісним та основаним на припущеннях та без дотримання положень Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна, затвердженого Кабінетом міністрів України від 28 жовтня 2004 року, та Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», однак приватним виконавцем дій з рецензування звіту у відповідності до ст.ст.4,5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не здійснено, також нею не підтверджено визначення та узгодження вартості цього майна між сторонами виконавчого провадження або відсутність такого, що не відповідає нормам діючого законодавства та порушує права боржника ОСОБА_1 у даному виконавчому провадженні (том 1 а.с. 1-3).

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, пов`язаних з оцінкою нерухомого майна, визнання недійсним та скасування звіту про оцінку майна у виконавчому провадженні, де другий боржник ОСОБА_2 , заінтересовані особи - суб`єкт оціночної діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима» - відмовлено у повному обсязі (том 1 а.с.239-244).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити (том 1 а.с. 248-250).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд 1 інстанції виходив з того, що порушень приватним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» та прав і інтересів боржника ОСОБА_1 , не встановлено, а процесуальні рішення та дії приватного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Із вказаними висновками суду в повній мірі погоджується й колегія суддів.

Судом 1 інстанції встановлено, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2013 року, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00105/RD від 14 вересня 2007 року задоволені, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» в особі філії ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №00105/RD від 14 вересня 2007 року в розмірі 506758,68 грн. та судові витрати в сумі 1820,00 грн., а всього 508578,68 грн.

На виконання цього рішення судом 02 квітня 2013 року видані два виконавчі листи за №2-808/1 (провадження №2/0418/355/2012) на кожного з боржників окремо про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості в загальному розмірі 508578,68 грн.(а.с.55,56).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 06 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження №59722884 з примусового виконання виконавчого листа №2-808/11 відносно боржника ОСОБА_1 (а.с.58,59), яка направлена на адресу боржника ОСОБА_1 06 серпня 2019 року за вих.№1341(а.с.60).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 06 серпня 2019 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 в межах суми стягнення 560 005,55 грн. (а.с.64,65), яка направлена на адресу боржника ОСОБА_1 , ПАТ «МТБ Банк», Територіального сервісного центру 1242 регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області, Головного управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області, Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області 06 серпня 2019 року за вих.№1342(а.с.63).

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 13 серпня 2019 року про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 , в процесі проведення виконавчих дій з визначення наявності належності боржникові майна, а саме приміщення кафе, загальною площею 222,0 кв.м., площа земельної ділянки 2500 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , за для подальшого проведення виконавчих дій кафе та земельна ділянка описані та на зазначене нерухоме майно накладено заборону на відчуження. У постанові зазначено про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як солідарний боржник, відмовились від підпису( том 1 а.с.102-104).

На виконання вимог ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем Русецькою О.О. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №59722884, якою суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_3 (Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №7014 від 11 липня 2002 року, Сертифікат №625/18 суб`єкта оціночної діяльності від 10 серпня 2018 року, дійсний до 10 серпня 2021 року) зобов`язано надати звіт з визначення вартості описаного та арештованого майна постановою від 13 серпня 2019 року №59722884.

У відповідності до Висновку до звіту про оцінку майна від 01 квітня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 зазначено, що ринкова вартість об`єкта оцінки, тобто приміщення кафе, загальною площею 222,0 кв.м та земельної ділянки, площею 2500,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , складає 892 400 грн.(а.с.144-151). При цьому ФОП ОСОБА_3 використаний порівняльний підхід у визначенні ринкової вартості нерухомого майна із застосуванням норм Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національний стандарт №1 «Загальні принципи оцінки майна та майнових прав» та Національний стандарт №2 «Оцінка нерухомого майна».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно ч. 1-3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

При цьому, оскарження дій приватного виконавця з визначення вартості майна безпосередньо до суду може мати місце у випадку порушення саме приватним виконавцем процедури визначення вартості майна. В разі незгоди сторони виконавчого провадження саме із результатами оцінки, застосуванню підлягають також положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частиною першою статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 Закону № 2658-III оцінка майна це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом пункту 2 частини другої статті 4 Закону №2658-ІІІ однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) (стаття 13 Закону №2658-ІІІ).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17 (провадження 18-18гс18) зроблено висновок, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Згідно ч.6 ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено звернення платників за їх замовленням до суб`єкту оціночної діяльності на предмет рецензування звітів про оцінку на платній основі.

Так, матеріали справи не містять доказів щодо погодження між стягувачем та боржником вартості майна, які були б надані приватному виконавцю, у зв`язку з чим суд 1 інстанції дійшов вірного висновку про правомірність призначення приватним виконавцем суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Зокрема в матеріалах справи також відсутні відомості про те, що ОСОБА_5 зверталась з замовленням до суб`єкту оціночної діяльності на предмет рецензування звітів про оцінку на платній основі.

Зважаючи на те, що дії приватного виконавця не містять порушень законодавства, оскільки державний виконавець діяв в межах Закону України Про виконавче провадження та його дії пов`язаних з оцінкою нерухомого майна, визнання недійсним та скасування звіту про оцінку майна, колегія суддів не вбачає.

За встановлених обставин, доводи апеляційної скарги, щодо наявності правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції є безпідставними, необґрунтованими й висновків суду не спростовують.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ці доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи й підстав до скасування ухвали, не дають.

Таким чином, приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і її слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: