Справа № 168/629/20
Провадження № 2/168/222/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубечненської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла позивачу. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка звернулась у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просить визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Позивач в підготовче засідання не з`явилась, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Дубечненська сільська ради Старовижівського району Волинської області позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника сільської ради.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає повністю.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1955 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 13).

За життя ОСОБА_3 01.08.2008 р. склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 14), заповіт не змінено і не відмінено (а.с. 11).

11.01.2012 р. позивач подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 39).

Відповідач ОСОБА_2 разом із спадкодавцем не проживала на день її смерті, заяву про прийняття спадщини після смерті матері відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України нотаріусу не подавала. Згідно поданої заяви позов визнає (а.с. 48).

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка у встановленому законом порядку та строки прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Постановою нотаріуса від 30.06.2020 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно (а.с. 5).

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 4/2012 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 34-45), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса не звертався, свідоцтво про право на спадщину на інше майно спадкодавця видане позивачу.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Старовижівський районний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Дубечненська сільська рада Старовижівського району Волинської області, адреса місця знаходження: вул.Незалежності, 20, с.Дубечне, Старовижівський район, Волинська область, код за .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 26.10.2020 р.

Суддя О. Й. Хаврона