печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Остапчук Т.В., при секретарі судових засідань Ткаченко Ю.М., розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приватбанк», ОСОБА_1 , про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив суд зобов`язати розкрити AT «Комерційний Банк «Приватбанк» інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо ОСОБА_1 шляхом надання в паперовому або електронному вигляді інформацію про обсяг коштів за період з 01.01.2016 року по 25.07.2017 року по наступним рахунках: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , які відкриті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в розрізі контрагентів із зазначенням дат проведення операцій, сум платежів, призначень платежів, найменування, кодів ЄДРПОУ, які необхідні заявнику для перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та податкового законодавства платником податків, шляхом проведення позапланової перевірки у відповідності до п.п.78.1.7 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Ухвалою судді від 04 березня 2020 року у справі відкрито провадження. Представник заявника у судове засідання не з`явився, про судове засідання, призначене для розгляду заяви, повідомлений належним чином, заяви з процесуальних питань до суду не було подано. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце проведення якого повідомлялися належним чином, про причини неявки до суду не повідомлено. За приписами частини другої ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши у сукупності, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованих осіб, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У зв`язку з отриманням від державного реєстратора відомостей з єдиного Державного реєстру щодо припинення діяльності особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області видано Наказ від 17.12.2019 року №283 про проведення документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 25.07.2017 року тривалістю 5 робочих днів з 18.12.2019 року у відповідності до п.п.78.1.7 п.78.1 ст. 78 Кодексу. Для вручення Наказу № 283 від 17 грудня 2019 року на проведення з 18 грудня 2019 року документальної позапланової виїзної перевірки та пред`явлення направлень № 1077, № 1078 від 18 грудня 2019 року, було здійснено виїзд за адресою платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого встановлено факт його відсутності. Тобто, Головним управлінням Державної податкової служби у Чернівецькій області були здійсненні дії, щодо проведення позапланової перевірки, але на даний час перевірити платника податків не є можливим. Згідно даних АІС «Податковий блок» платник податків - фізична особа ОСОБА_1 для проведення розрахунків використовував відкриті в AT «Комерційний Банк «Приватбанк» рахунки, а саме: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 . Таким чином, єдиним можливим способом проведення перевірки, є дослідження руху коштів по вказаним вище рахункам платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 . Відповідно до п. 73.4 ст. 73 ПК України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Відповідно до п. 20.1.5. ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до частини першої статті 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Відповідно до пункту 83.1, статті 81 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи. Відповідно до положень абзацу 1, 2 п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують Та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Таким чином банківські виписки про рух грошових коштів є документами, на підставі яких робляться висновки посадовими особами контролюючих органів під час проведення перевірок. Зокрема, у статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» поняття «банківська таємниця» визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальну чи моральну шкоди клієнту. Відповідно до статті 62 цього Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. Постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267 затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю. Так, пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації. У відповідності до частини третьої статті 350 та пункту 6 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 8, 21, 55, 61, 67, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 60, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. ст. 16, 20, 44, 73, 78, 83 Податкового кодексу України, ст.ст. 1-19, 23, 76-81, 95, 263-265, 268, 272, 293, 294, 349, 350-354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приватбанк», ОСОБА_1 , про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю - задовольнити. Зобов`язати Акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приватбанк» (поштовий індекс адреси місцезнаходження 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1, ) надати Головному управлінню Державної податкової служби у Чернівецькій області інформацію, що містить банківську таємницю, відносно платника податків - ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), шляхом надання в паперовому або електронному вигляді інформацію про обсяг коштів за період з 01.01.2016 року по 25.07.2017 року по наступним рахунках: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , які належать вказаній юридичній особі, в розрізі контрагентів із зазначенням дат проведення операцій, сум платежів, призначень платежів, найменування, кодів ЄДРПОУ. Рішення підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Заявник має право у п`ятиденний строк оскаржити ухвалене судом рішення до апеляційного суду в установленому порядку.

Суддя Остапчук Т.В.