ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/296/20
Провадження № 2-о/362/33/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

з участю секретаря Шевченко М.В.,

розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Калинівська селищна рада Васильківського району Київської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме його та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 із жовтня 2001 року по день його смерті.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що він разом із ОСОБА_2 проживали разом в квартирі АДРЕСА_1 до його смерті. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, однак державним нотаріусом йому відмовило у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність підстави для закликання до спадкування за законом та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою Васильківського міськрайооного суду Київської області від 05.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження (а.с.23).

У судове засідання заявник не з`явився, представник заявника подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала та просила про їх задоволення (а.с.45).

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.43).

Інших заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, спадкову справу №184/2019, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі-ЦПК), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Відповідно до довідки Калинівської селищної ради від 16.01.2020 №49/02-58 про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.6).

Як вбачається із Будинкової книги будинку АДРЕСА_2 квартира приватизована на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7-10).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 11 жовтня 2001 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.12).

Як вбачається із копії паспорта ОСОБА_1 він з 14 грудня 1988 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а.с.13).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії 31.01.2020 року за № 111/02-31 державним нотаріусом Цикаленко С.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що не встановлено підставу для закликання до спадкоємства за законом - спадкоємцем не надане рішення суду, яке підтверджує факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини (а.с.21).

З огляду спадкової справи №184/2019 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що крім заявника із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, інших спадкоємців не встановлено (а.с.28-40).

Факт, що ОСОБА_2 проживав разом зі ОСОБА_1 в одній квартирі підтверджується довідкою про реєстрацію проживання особи, будинковою книгою, свідоцтвом про право власності та свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 3.06.99 року №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування практики у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю.

При цьому, оскільки судом достеменно встановлено, що заявник почав проживати з ОСОБА_2 однією сім`єю з жовтня 2001 року, однак точної дати встановити не можливо, суд приходить до висновку про необхідність визначення дати початку проживання однією сім`єю з першого числа наступного за відповідною подією місяця, а саме з 01.10.2001 року.

На підставі викладеного та керуючисьстаттями 1216-1219, 1220-1221, 1268, 1270 ЦК України, ст. 3 СК України, статтями 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Калинівська селищна рада Васильківського району Київської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю - задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживали однією сім`єю з 01.10.2001 року по час смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 01.06.2020 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко