Номер справи 623/6/20
Номер провадження 2/623/299/2020
22 квітня 2020 року м. Ізюм
Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.
за участю : секретаря Ноль С. В.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу № 623/6/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
02.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики грошових коштів. Вказує, що 09 січня 2019 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір безпроцентної поворотної позики грошових коштів (надалі - Договір). Відповідно до умов вказаного Договору Позивач (за договором - Позикодавець) передає у власність Відповідача (за Договором - Позичальник) грошові кошти у сумі 32 000,00 (тридцять дві тисячі гривень 00 копійок) гривень, які Відповідач зобов`язувалась сплачувати рівними частинами відповідно до графіку. Факт отримання Відповідачем грошових коштів у розмірі 32 000,00 гривень, підтверджується Розпискою від 09.01.2019 року, яку надала Відповідач Позивачу. Тому, у зв`язку з тим, що Відповідачем не було сплачено жодної частини позики, визначеної в Договорі, 19.12.2019 р. мною була направлена на адресу Відповідача вимога про погашення усієї суми заборгованості, яка складає 32 000,00 (тридцять дві тисячі гривень 00 копійок) гривень, що підтверджується описом вкладення до цінного листа та поштовою квитанцією, однак Відповідач суму позики так і не повернув. Зокрема, на день подачі позовної заяви Відповідачем не було здійснено жодного повернення позики, чим порушено свої зобов`язання згідно з Договором, а тому я вимушений звернутись до суду з позовом для захисту свого порушеного права.
Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів від 09 січня 2019 року у розмірі 32 000,00 (тридцять дві тисячі гривень 00 копійок) гривень. Витрати судового збору у розмірі 768,40 гривень покласти на Відповідача.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач - ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.
Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідач ОСОБА_2 повідомлена про дату судового засідання, до суду не надходило заяв про відкладення розгляду справи, зазначене свідчить, що відповідач ОСОБА_2 не бажає з`являтися в судові засідання та не цікавиться розглядом справи.
Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Суд вивчивши матеріали справи,дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами дійшов наступних висновків.
19.12.2019 року в зв`язку з несплатою чергових платежів позивачем на адресу відповідача направлена вимога про погашення позики, але жодним чином не відреагувала. (а.с. 13-15)
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Але в порушення приведених умов договору позики, укладеного між сторонами по справі, вимог ст.ст. 525, 526, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, одержана відповідачем позика по спливу встановленого договором строку її повернення Позичальником не повернута.
Неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань змусило позивача звернутися за захистом своїх майнових прав до суду.
Зокрема, не було підтверджено відповідачем будь-якими доказами посилання на те, що фактично в борг грошей вона не отримувала, а підписала договір під впливом обману, насильства та тяжкої обстановки.
З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів від 09.01.2019 року задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно квитанції № ПН3659137 від 26 грудня 2019 року на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , УНЗР НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 768,40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т. Д. Бєссонова