Єдиний унікальний номер 448/2012/19
Провадження № 2/448/222/20
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24.04.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічак Ю.В.

за участю секретаря Керницької Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді від 02.03.2020р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Справу призначено до судового розгляду на 24.04.2020р.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак такою на електронну адресу суду надіслано письмову заяву про закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору: помирились із відповідачем і відновили шлюбні відносини, тобто врегулювали самостійно питання, які є предметом спірних правовідносин. Крім того, позивачка просила повернути їй сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи судова повістка відповідачу надсилалась рекомендованим листом з повідомленням за адресою місця його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та була вручена особисто останньому. Тобто у справі наявні докази належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі слід закрити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 01.04.2020р. надіслала на електронну адресу суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору: помирились із відповідачем і відновили шлюбні відносини, тобто врегулювавши самостійно питання, які є предметом спірних правовідносин.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору, а тому вимоги позивача щодо закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору підлягають задоволенню.

Так, Верховний суд у своїй постанові від 03.05.2018р. у справі №404/251/17 висловив таку правову позицію, що «Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Згідно ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У відповідності до вимог ч.2 ст.256 ЦПК України, оскільки провадження у справі закривається, то позивач не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, закриття судом провадження у справі відповідно до заяви позивачки за п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Що стосується вимог позивачки про повернення судового збору слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 774 грн. 80 коп., що підтверджується поданими позивачкою квитанціями від 02.12.2019р. та від 06.12.2019р. (платник: ОСОБА_1 , банк платника: Приватбанк).

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 цього Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким чином, позивачка повинна була сплатити за подання до суду даної позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 768,40 грн., однак як вбачається із матеріалів справи здійснила оплату судового збору на суму 774,80 грн.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи той факт, що провадження у справі закрито в зв`язку з відсутністю предмета спору, а тому зазначена обставина може слугувати приводом для задоволення вимог позивачки щодо повернення судового збору, однак в розмірі сплаченому останньою при поданні позову.

Згідно із ч.ч.2, 5 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадку, установленому пунктом 5 частини першої статті 7, судовий збір повертається повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до змісту п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: Статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір"). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи. Законом № 3674-VI не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Враховуючи вказані вище норми Закону та їх роз`яснення, вважаю, що подана позивачкою заява про повернення судового збору також підлягає задоволенню, а сплачений судовий збір підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Керуючись ст.ст.142, 247, 255, 256, 260 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір» суддя, -

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - закрити за відсутністю предмета спору.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 774 (сімсот сімдесят чотирьох) гривень 80 коп., сплачений відповідно до квитанцій №0.0..1 від 02.12.2019 року та №0.0..1 від 06.12.2019р. (платник: Пристацька М.М., банк платника: Приватбанк, отримувач: УК у Мостиському районі/Мостиський район/22030101, код отримувача 37929037, банк отримувача Казначейство України, код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA6013252, призначення платежу: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Ухвала в частині про закриття провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В.Кічак

Ухвала суду набрала законної сили „__ ___________ 20__ р.

Суддя Ю.В.Кічак