ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, старший державний виконавець Фастівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 19.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 9000 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів за кредитним договором №б/н від 17.08.2011 року у розмірі 120 354,38 грн. та 1 800,00 грн. витрат за вчинення виконавчого напису. В подальшому, 11.11.2019 року постановою старшого державного виконавця Фастівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Дубчак Іриною Олександрівною на підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 60511471 в рамках якого вчинено відповідні виконавчі дії, які порушують права та законні інтереси позивача. Позивач зазначає, що вчинений нотаріусом виконавчий напис є незаконним та не підлягає виконанню, оскільки його вчинено всупереч вимогам чинного законодавства, зокрема статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02 вересня 1993 року (із змінами), Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки з дня виникнення у ПАТ КБ «ПриватБанк» права вимоги до позивача про стягнення суми заборгованості до моменту вчинення нотаріусом виконавчого напису сплили встановлені чинним законодавством строки позовної давності. А також, зазначив, що Банком заборонено здійснювати виконавчий напис нотаріуса без рішення суду вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду від 20.06.2018 року справа №826/20084/14.

На підставі викладеного, позивач просив визнати виконавчий напис № 9000, вчинений 19 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором № б/н від 17 серпня 2011 року у розмірі 120 354,38 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 28 грудня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 12 березня 2020 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. витребувано копії нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису № 9000 від 19 липня 2017 року.

16.01.2020 року, через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, вказуючи на його необґрунтованість. Зазначив, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та позивачем 17 серпня 2011 року було укладено кредитний договір №б/н відповідно до якого позивач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У порушення норм Закону та умов договору позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого договором, суму кредиту й не сплатив проценти за користування кредитним лімітом. Стосовно безспірності заборгованості представник відповідача зазначив, що АТ КБ «ПриватБанк» надав нотаріусу усі документи, необхідні для вчинення виконавчого напису, що підтверджують безспірність вимог до позивача, у зв`язку з чим, дану нотаріальну дію було вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства.

На виконання ухвали суду про витребування доказів нотаріусом на адресу суду направлені завірені належним чином копії матеріалів відповідної нотаріальної справи, зміст якої свідчить про відсутність в матеріалах оригіналу кредитного договору від 17 серпня 2011 року №б/н.

В судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, представником позивача через канцелярію суду подана заява згідно якої просила розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В резолютивній частині Відзиву просив розглянути справу без участі їх представника.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа - центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції Фастівський міськрайонний ВДВС в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,через канцелярію суду подали клопотання про розгляд справи без участі державного виконавця, проти позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, подавши відзив на позов, а тому суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновків про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем було вчинено нотаріальну дію - виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 9000, яким стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором від 17 серпня 2011 року б/н у розмірі 120 354,38 грн.

Як вбачається з представлених учасниками справи письмових доказів, зазначена сума заборгованості складається з тіла кредиту в сумі 9 452,29 грн., заборгованості за відсотками в сумі 101 394,74 грн., заборгованості з пені та комісії в сумі 3300,00 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) у сумі 500,00 грн., заборгованості по штрафах (відсотків від суми заборгованості) у сумі 5707,35 грн.

Період, за який виникла заборгованість становить -з 17 серпня 2011 року по 30 червня 2017 року.

Крім того зазначена у виконавчому написі сума, що підлягає стягненню з позивача, додатково включає в себе витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 1800,00 грн., а також виконавчий збір в сумі 12215,43 грн. та виконавчі дії в сумі 369,00 грн., що разом становить 134 738,81 грн.

Підставою для вчинення нотаріусом виконавчого напису № 9000 від 19 липня 2017 року стала заява представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Балашова О.В. від 08 липня 2017 року б/н про вчинення виконавчого напису із додатком анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17 серпня 2011 року, розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 17 серпня 2011 року станом на 30 червня 2017 року.

В подальшому, 06 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Фастівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Дубчак Іриною Олександрівноюбуло відкрито виконавче провадження №60511471 з примусового виконання вчиненого нотаріусом Швець Р.О. виконавчого напису № 9000 від 19 липня 2017 року.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат»встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічні положення містяться в п. 3.1. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року.

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Тобто, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Частиною 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України, що передбачає ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат».

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.1., 3.2., 3.4., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, чинних на момент вчинення 19 липня 2017 року спірного виконавчого напису, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Також, п.п. 5.1. п. 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку (в редакції чинній станом на дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів, що передбачає пп. 5.2. п. 5 глави 16 Порядку № 296/5 від 22 лютого 2012 року.

Отже, станом на 19 липня 2017 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу кредитного договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів або інших документів, зокрема представленого нотаріусу відповідачем розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 30 червня 2017 року, чинним законодавством не передбачалось.

Так, ухвалою суду від 12 березня 2020 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. витребувано копії нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису №9000 від 19 липня 2017 року.

На виконання зазначеної ухвали суду, нотаріусом представлені завірені належним чином копії матеріалів відповідної нотаріальної справи, зміст якої свідчить про відсутність в матеріалах оригіналу кредитного договору від 17 серпня 2011 року №б/н, на який посилається відповідач.

Наведене спростовує доводи відповідача про надання банком нотаріусу оригіналу відповідного кредитного договору.

Крім того, представлена відповідачем в якості доказу своїх доводів письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором б/н від 17 серпня 2011 року /а.с.106/ не містить в собі, ані дати її складення, ані підпису уповноваженої ПАТ КБ «ПриватБанк» особи, а тому суд ставиться критично до її змісту та доводів відповідача про належне повідомлення позивача про наявність у нього заборгованості у зазначеному розмірі до звернення із заявою до нотаріуса про вчинення відповідного виконавчого напису.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, в заяві від 08 липня 2017 року б/н про вчинення виконавчого напису до нотаріуса Швеця Р.О. представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Балашов О . В . просив вчинити виконавчий напис саме на копії Кредитного договору, однак до витребуваних копій нотаріальної справи Кредитний договір не долучений, а надана лише копія анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17 серпня 2011 року.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачем було надано нотаріусу Швецю Р.О. оригінал або дублікат, що має силу оригіналу, кредитного договору від 17 серпня 2011 року № б/н, який відповідав би встановленим чинним законодавством вимогам щодо документів, на підставі яких нотаріусами у безспірному порядку вчиняються виконавчі написи зі стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин.

Отже, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, що передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

При цьому, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Разом з цим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів сторін та оцінки наданих ними доказів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17.

Аналізуючи фактичні обставини справи та представлені учасниками справи докази, зокрема, враховуючи відсутність укладеного між сторонами за встановленою чинним законодавством письмовою формою відповідного кредитного договору, в якому мають бути зазначені усі істотні договірні умови, у тому числі, щодо предмету договору, прав та обов`язків сторін, відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань, тощо, суд дійшов висновку про невідповідність представлених нотаріусу банком документів, а саме анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17 серпня 2011 року, визначеному чинним законодавством критерію безспірності вимог стягувача.

Крім того, з наявних в матеріалах справи доказів у відсутність відповідного кредитного договору із зазначенням його істотних умов за наявності лише анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 17 серпня 2011 року, неможливо встановити момент, з якого у відповідача виникло право вимоги до позивача, у зв`язку з чим, керуючись загальними вимогами цивільного законодавства щодо строку виконання зобов`язання (ч. 2 ст. 530 ЦК України), вчинення спірного виконавчого напису відбулося із порушенням трирічного строку з дня виникнення у банка права вимоги до боржника, що є достатньою самостійною правовою підставою визнання судом даного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки за таких обставин він не відповідає ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Верховний Суд України у постановах від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17, від 10 квітня 2019 року у справі №201/11696/16-ц, від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 висловив аналогічну правову позицію стосовно правових підстав визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, старший державний виконавець Фастівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 9000, вчинений 19 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) заборгованості за договором № б/н від 17 серпня 2011 року у розмірі 120 354,38 грн., витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 1800,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська