Ухвала

25 травня 2020 року

м. Київ

справа № 596/176/18

провадження № 61-46290св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Гусятинська селищна рада Гусятинського району Тернопільської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 липня 2018 року в складі судді Цвинтарної Т. М. та постанову апеляційного суду Тернопільської області від 11 вересня 2018 року в складі колегії суддів:Хоми М. В., Храпак Н. М., Костів О. З.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 липня 2018 року залишеним без змін постановою апеляційного суду Тернопільської області від 11 вересня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що звільнення у зв`язку із закінченням строку дії контракту не є звільненням з ініціативи роботодавця, а тому правило частини третьої статті 40 КЗпП України щодо заборони звільнення працівника у період тимчасової непрацездатності у даному випадку на позивача не розповсюджується.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи, а саме: вручення трудової книжки, повного розрахунку при звільненні, а також невідповідність висновків суду обставинам справи - акт на підставі якого відбулось звільнення, а тому рішення суду має бути скасовано.

У грудні 2018 року Гусятинська селищна рада подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказувала, що судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. Указувала, що суди правильно врахували, що прийняте рішення про звільнення у зв`язку із закінченням строку дії контракту відповідає вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та норм КЗпП України.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання незаконним та скасування розпорядження Гусятинського селищного голови про звільнення з роботи та поновлення на роботі, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 липня 2018 року та постанову апеляційного суду Тернопільської області від 11 вересня 2018 року, призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська