Провадження № 2/369/4279/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23.10.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Мазурик Д.С.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

18 серпя 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 29 липня 2000 року між нею та відповідачем укладено шлюб.

Від спільного шлюбу народилися діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі 369/2082/14-ц від 25.03.2014 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірваний. Позивачка взяла дошлюбне прізвище ОСОБА_6 .

Позивач стверджує, що з 2011 року по даний час відповідач проживає окремо, утриманням та вихованням дітей не займається. Діти проживають з матір`ю та перебувають на її утримані.

Також ОСОБА_1 у своїй позовній заяві зазначає, що дитині відповідно до норм чинного законодавства повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Проте як стверджує позивачка, вона одна такий рівень життя забезпечити дитині не в змозі, тому батько, який є здоровою і працездатною особою, зможе сплачувати аліменти на рівні ј частин з усіх видів заробітку (доходів) у відповідності до ст. 141 СК України.

З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частин з усіх видів заробітку (доходів) відповідача.

Позивач та відповідач надали через канцелярію суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, при цьому позивач позовні вимоги підтримала, відповідач не заперечує проти задоволення позову.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази у справі, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що 29 липня 2000 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб.

Від спільного шлюбу народилися діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі 369/2082/14-ц від 25.03.2014 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірваний. Позивачка взяла дошлюбне прізвище ОСОБА_6 .

З 2011 року по даний час відповідач проживає окремо, утриманням та вихованням дітей не займається. Діти проживають з матір`ю та перебувають на її утримані.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

ОСОБА_2 є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. У матеріалах справи відсутня інформація, що у відповідача є інші діти, окрім ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , також не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , у розмірі ј від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд, згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України, враховує наступне.

По змісту ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов ОСОБА_1 предявлено 18 серпня 2020, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов ОСОБА_1 задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 18 серпня 2020 року і до досягнення ним повноліття.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 141, 180, 182, 183, 185, 191 СК України, та, керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82,89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 18 серпня 2020 року і до досягнення ним повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.В. Дубас