Справа № 182/35/20
Провадження № 2/0182/417/2020
25.05.2020 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ТОВ «Добра праця» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 грудня 2016 року між ним та ОСОБА_1 було укладеного договір № 319-2016/КР про надання інформаційних послуг. Відповідно до умов договору, ТОВ «Добра праця» виступало як виконавець, а ОСОБА_1 - замовник. Відповідно до п.6.2. договору, замовник зобов`язався оплатити вартість наданих інформаційних послуг, передбачених в предметі цього договору, шляхом сплати виконавцю суми в розмірі 8 100 грн. 00 коп. Також в позові зазначено, що 21 січня 2017 року між ТОВ «Добра праця» та ОСОБА_1 було укладено акт здачі-приймання наданих інформаційних послуг. Відповідно до п.2 акту, сторони підтвердили, що на виконання умов договору, протягом строку його дії, виконавцем надані послуги замовнику на загальну суму 8 100 грн. 00 коп. Сторони погодились та підтвердили, що зазначені послуги надані виконавцем в повному обсязі, тобто будь - які зауваження з боку замовника до виконавця повністю відсутні. Строк та умови здійснення оплати відповідачкою по договору (п.6.3 договору) вже давно настав, проте, вона досі не виконала свої грошові зобов`язання за договором, що стало причиною звернення з даним позовом до суду.
Окрім цього, 06 квітня 2020 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від представника позивача надійшло клопотання про стягнення з відповідача понесених судових витрат у вигляді надання професійної правничої допомоги, а саме: письмова правова консультація стосовно предмету спору по даній цивільній справі в розмірі 300 грн.00 коп.; складання позову до суду та розрахунків, формування додатків, направлення складених документів до суду в розмірі 1 600 грн. 00 коп.; складання та направлення адвокатського запиту до Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ щодо перетину кордону відповідачем в межах судової справи в розмірі 500 грн. 00 коп.; складання клопотання про витребування доказів у Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ в межах судової справи в розмірі 700 грн. 00 коп.; складання проекту ухвали про витребування доказів у Головного центру обробки спеціальної інформації в межах судової справи в розмірі 700 грн. 00 коп.; складання клопотання про стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 700 грн. 00 коп.; складання та подання до суду процесуальних заяв про залучення представника відповідача (формування додатків), про розгляд справи без участі особи в розмірі 500 грн. 00 коп.
Оскільки відповідачем сума заборгованості не сплачується, вимушені звернутись до суду.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.13-14).
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідачка своїм правом на подання відзиву до суду не скористалась, будь-яких заяв від неї не надходило.
Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази вважає позов ТОВ «Добра праця» таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 12 грудня 2016 року між ТОВ «Добра праця» та ОСОБА_1 було укладеного договір № 319-2016/КР про надання інформаційних послуг (а.с.5-6). Відповідно до умов договору, ТОВ «Добра праця» виступало як виконавець, а ОСОБА_1 - замовник. Відповідно до п.6.2. договору, замовник зобов`язався оплатити вартість наданих інформаційних послуг, передбачених в предметі цього договору, шляхом сплати виконавцю суми в розмірі 8 100 грн. 00 коп.
Відповідно до п.2.2. договору, надання інформаційних послуг замовнику передбачає одержання останнім від виконавця інформаційних продуктів, згідно з тематикою, яка визначається та надається замовником виконавцю в усній (вербальній) чи/або письмовій формі. Зокрема, але не виключно: надання інформації щодо порядку та особливостей дії трудового законодавства відповідних країн, запитуваних замовником; надання інформації з питань, що стосуються тимчасової візи для іноземців, роз`яснення правил та процедур Посольств України та держави знаходження потенційного партнера замовника; надання інформації про консульські установи України та громадські організації, що надають допомогу мігрантам.
Згідно з п.2.4 договору, при наданні зазначених у п.2.2 послуг виконавець керується відповідним чинним законодавством України та цим договором і гарантує таку якість наданих за цим договором інформаційних послуг, що відповідає вимогам, які звичайно ставляться до послуг такого роду.
Відповідно до п.5.3 договору, інформаційні послуги, визначені в предметі цього договору, надаються замовнику шляхом підготовки та представлення виконавцем відповідних інформаційних вербальних повідомлень, або за згодою сторін - у формі письмових бюлетенів.
Пунктом 5.6 договору передбачається, що факт надання послуг за цим договором оформляється актом здачі-прийняття наданих інформаційних послуг, який є невід`ємною частиною цього договору, складається у двох примірниках (по одному для кожної із Сторін) і набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами.
Судом встановлено, що 21 січня 2017 року між ТОВ «Добра праця» та ОСОБА_1 було укладено акт здачі-приймання наданих інформаційних послуг (а.с.7). Відповідно до п.2 акту, сторони підтвердили, що на виконання умов договору, протягом строку його дії, виконавцем надані послуги замовнику на загальну суму 8 100 грн. 00 коп. Сторони погодились та підтвердили, що зазначені послуги надані виконавцем в повному обсязі, тобто будь-які зауваження з боку замовника до виконавця повністю відсутні.
Відповідно до ч.1,2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Частиною 2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 порушила свої зобов`язання за договором № 319-2016/КР про надання інформаційних послуг, не сплатила суму вартості наданих інформаційних послуг, передбачених в предметі цього договору, тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідачки сума заборгованості в розмірі 8 100 грн. 00 коп.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1 921 грн. 00 коп., які були сплачені останнім при подачі позову до суду (а.с.9).
Щодо стягнень, які зазначені в акті наданих послуг № 1 до договору № 1ДП про надання правничої дороги від 23 грудня 2019 року, а саме: 300 грн. 00 коп. за письмову правову консультацію стосовно предмету спору по даній цивільній справі; 1 600 грн. 00 коп. за складання позову до суду та розрахунків, формування додатків, направлення складених документів до суду; 500 грн. 00 коп. за складання та направлення адвокатського запиту до Головного центру обробки спеціальної інформація ДПСУ щодо перетину кордону відповідачем в межах судової справи; 700 грн. 00 коп. за складання клопотання про витребування доказів у Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ в межах судової справи; 700 грн. 00 коп. за складання проекту ухвали про витребування доказів у Головного центру обробки спеціальної інформації в межах судової справи; 700 грн. 00 коп. за складання клопотання про стягнення з відповідача судових витрат; 500 грн. 00 коп. за складання та подання до суду процесуальних заяв про залучення представника відповідача (формування додатків), про розгляд справи без участі особи в розмірі 500 грн. 00 коп., суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно положень ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною 3 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частин 4-6 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Позивачем до суду подано акт наданих послуг № 1 до договору № 1-ДП про надання правничої допомоги від 23 грудня 2019 року, яким визначено надані послуги та розмір їх оплати, розрахунок та акт виконаних робіт на загальну суму в розмірі 5 000 грн. 00 коп.
Суд, вважає, що вищевказане клопотання підлягає частковому задоволенні. А саме: задоволенню в частині стягнення правових послуг за складання позову до суду та розрахунків, формування додатків, направлення складених додатків до суду в загальному розмірі 1 600 грн. 00 коп.
Стосовно правових послуг в частині надання письмової правової консультації по предмету спору по цивільній справі в розмірі 300 грн. 00 коп., то суд вважає їх недоведеними, так як докази на підтвердження даних фактів та обставин відсутні. Вимоги щодо правових послуг в частині складання та направлення адвокатського запиту до Головного центру обробки спеціальної інформація ДПСУ щодо перетину кордону відповідачем в межах судової справи, за складання клопотання про витребування доказів у Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ в межах судової справи, за складання проекту ухвали про витребування доказів у Головного центру обробки спеціальної інформації в межах судової справи задоволенню також не підлягають, виходячи з наступних обставин.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року в задоволенні вищевказаних клопотань було відмовлено, так як для повного та всебічного розгляду справи про стягнення заборгованості, інформація про перетин кордону та час перетину кордону відповідачкою не потрібна, оскільки це не має істотного значення по справі. Представником позивача не було зазначено, яким чином запитувана інформація як доказ може підтвердити обставини, викладенні у позові про стягнення заборгованості, або які аргументи ОСОБА_1 могла би спростувати. Тому суд прийшов до переконання, що в задоволенні клопотання про витребування доказів слід відмовити і, як наслідок, вимоги щодо стягнення вищевказаних видів правничої допомоги суд також вважає безпідставними.
Вимога щодо стягнення суми в розмірі 700 грн. 00 коп. за складання клопотання про стягнення з відповідача судових витрат також задоволенню не підлягає, оскільки чинним законодавством чітко передбачено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому будь-яких додаткових клопотань або заяв подавати не має потреби.
Крім того, представник позивача просить суд стягнути також 500 грн. за складання та подання до суду процесуальних документів, а саме: про залучення представника позивача, про розгляд справи без участі особи, що також є необґрунтованим, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.При цьому, учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, про що свідчить супровідний лист, який міститься в матеріалах справи. Крім того, у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України, позивачу було роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву, у встановлений строк суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Тому, з урахуванням вищевикладених обставин, даний вид правової послуги є також безпідставним та необґрунтованим.
Таким чином, аналізуючи перелічені норми матеріального права, дослідивши письмові докази по справі, надані стороною позивача, та перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Добра праця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Напідставі викладеного та керуючись ст.76-81, 95, 141, 258, 259, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, ст.11, 509, 525, 610, 629, 626 ЦК України, суд -
Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині відмовити.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал