Справа № 2-61/11
Провадження № 4-с/550/1/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року смт.Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Ланни Я.О.

за участю: секретаря судового засідання Томас Ю.П.

представника скаржника адвоката Литовченка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

10.03.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії начальника Чутівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_2 щодо складання довідки про розрахунок заборгованості по аліментах №2532 від 04.02.2020 у виконавчому провадженні №34472323 та скасувати дану довідку. Також ОСОБА_1 просить суд зобов`язати начальника Чутівського РВ ДВС здійснити перерахунок заборгованості по аліментам у вищезазначеному виконавчому провадженні за період з квітня 2018 по грудень 2019, з урахуванням Звітів про здійснені відрахування та виплати аліментів та Довідок про нарахування та утримання аліментів з нього на користь ОСОБА_3 , перевіривши при цьому доходи боржника. Свої вимоги скаржник обґрунтовує наступним.

З 27.09.2012 на виконанні в Чутівському РВ ДВС перебуває виконавче провадження №34472323 з примусового виконання виконавчого листа Чутівського районного суду Полтавської області від 04.03.2011 №2-61/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 , 2002 р.н. та сина ОСОБА_5 , 2005 р.н., аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.02.2011 і до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки про розрахунок заборгованості по аліментам №2532 від 04.02.2020. виконавцем розраховано заборгованість боржника з квітня 2018 по грудень 2019, станом на 01.01.2020 у розмірі 2020,11 грн. У свою чергу, ОСОБА_1 не погоджується із боргом, оскільки вважає, що виконавцем під час його розрахунку було взято Звіти про здійснення відрахувань та їх виплату разом з Довідками про нарахування та утримання аліментів та включено не в той період, а саме в наступний місяць, що й призвело до помилки розрахунку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить задовольнити його скаргу, з підстав викладених у ній.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу та просив суд її задовольнити, оскільки не погоджується із розміром заборгованості по аліментах, проведеним державним виконавцем станом на 01.01.2020.

Представник скаржника, адвокат Литовченко Р.В. вимоги скарги підтримав, посилаючись на обставини викладені у скарзі, просив скаргу задовольнити.

Заінтересована особа, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Начальник Чутівського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_6 . ОСОБА_7 у судовому засіданні не погодилась із доводами скарги ОСОБА_1 , оскільки вважає, що дії державного виконавця щодо нарахування боргу останньому відповідають вимогам чинного законодавства.

27.03.2020 начальником Чутівського районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області надано до суду відзив на скаргу ОСОБА_1 із місту якого вбачається, що ОСОБА_1 на протязі всього періоду перебування на виконанні виконавчого документу сплата аліментів проводилася систематично, але не в повному обсязі. Так виконавець зазначає, що у період з червня 2012 по червень 2014 включно та з січня 2015 по квітень 2017 включно заборгованість зі сплати аліментів нараховувалась, виходячи із середньомісячної заробітної плати для даної місцевості, так як згідно документів боржник ніде не працював. Оскільки відомості щодо середньомісячної заробітної плати Управлінням статистики надаються із запізненням у боржника постійно виникала заборгованість у цей період. Також у період з липня по грудень 2014, з травня 2017 по грудень 2018 включно, з квітня 2019 по грудень 2019 включно та з березня 2020 по цей час боржник отримував дохід у СТОВ «Ніка», з грудня 2018 по березень 2019 включно, з грудня 2019 по березень 2020 включно у Чутівському районному центрі зайнятості. Та отримував орендну плату за земельну ділянку за 2017, 2018, 2019 роки в кінці року ФОП « ОСОБА_8 » Аліменти за цей період нараховувались виходячи із Звітів про здійснення виплати та відрахування. А також Довідок про доходи боржника. На клопотання ОСОБА_1 виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Яка станом на 01.01.2020 склала 2020,11 грн.

ОСОБА_2 також повідомляє, що станом на 26.03.2020 здійснено новий розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , виходячи із відомостей які містяться у матеріалах виконавчого провадження. Так, заборгованість станом на 01.01.2020 з урахуванням всіх звітів, що є в наявності становить 5352,07 грн, а станом на 26.03.2020 (відсутня довідка про доходи за березень 2020 із СТОВ «Ніка») складає 4217,50 грн. Враховуючи викладене, представник ДВС просила відмовити у задоволенні скарги, оскільки вважає її необґрунтованою так як ОСОБА_1 не аргументує чому саме він не згоден із заборгованістю по аліментам.

08.04.2020 через канцелярію суду від адвоката Литовченка Р.В. надійшла відповідь на відзив. У ній адвокат вказує, що скаржник не визнає розмір заборгованості в сумі 2020,11 грн визначений державним виконавцем станом на 01.01.2020 і просить скасувати довідку-розрахунок від 04.02.2020 з підстав викладених у скарзі. Крім того адвокат зазначає, що зроблений державним виконавцем новий перерахунок заборгованості, що міститься у довідці-розрахунку від 26.03.2020, не відповідає дійсності, оскільки виконавець невірно зараховує сплачені аліменти. Так проаналізувавши дану довідку видно, що виконавцем зараховуються сплачені аліменти за поточний місяць у наступному місці, що й тягне за собою постійну заборгованість. Адвокат наполягає на скасуванні вказаних вище довідок про розрахунок заборгованості ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення сторін у справі, перевіривши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, суд встановив наступне.

Як вбачається із змісту самої скарги, ОСОБА_1 просить суд поновити йому строк на звернення до суду із скаргою посилаючись на те, що після ознайомлення із довідкою-розрахунком він звернувся до БВПД для отримання правової допомоги. Оскільки йому було призначено адвоката лише 17.02.2020, він пропустив визначений законом строк для подачі скарги.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Дослідивши обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду з даною скаргою, суд вважає, що є підстави для визнання поважними причин пропуску ОСОБА_1 строку для подання скарги в зв`язку з тим, що наказом Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги № 219 від 17.02.2020 йому було надано безоплатну правову вторинну допомогу, після чого він одразу звернувся до суду, а тому такий строк підлягає поновленню.

Згідно частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини третьої статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчисляється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно статтті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Предметом спору у справі, яка розглядається, є оскарження дій державного виконавця щодо складання довідки про розрахунок заборгованості по аліментах №2532 від 04.02.2020 у виконавчому провадженні №34472323 та її скасування.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження (а.с.28-103), 27.09.2012 постановою головного державного виконавця ВДВС Чутівського РУЮ Горбань І.І. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-61 від 04.03.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно.

Виконавчий документ разом з постановою про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» надійшов до відділу ДВС 27.09.2012 з ВДВС Менського РУЮ Чернігівської області за місцем проживання боржника, так як він звільнений за попереднім місцем роботи. Згідно відмітки на виконавчому документі у ОСОБА_1 станом на 01.06.2012 заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Згідно з довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Филенківської сільської ради Чутівського району Полтавської області, яка перебуває в оренді у ФОП « ОСОБА_8 ».

25.09.2018 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

27.01.2020 до відділу ДВС звернувся боржник ОСОБА_1 щодо перерахунку сплачених ним аліментів.

04.02.2020 державним виконавцем надано ОСОБА_1 розрахунок зі сплати аліментів №17.30/2532 із розміром заборгованості в сумі 2020,11 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування на всій території України у випадках, установлених міжнародними договорами, згода та обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (пункт 2 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»)

Частиною першою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

У відповідності до ч.1, ч.3, ч.4, ч.6 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Аналіз наведених норм права, свідчить, що державному виконавцю надані повноваження щодо виконання судових рішень про стягнення коштів, у тому числі і за рахунок заробітної плати боржника, та обчислення розміру заборгованості із сплати аліментів, а тому довідка від 04.02.2020 року про розрахунок заборгованості ОСОБА_1 складена державним виконавцем у межах наданих їй повноважень.

При цьому суд зауважує наступне.

Згідно п.4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, (затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802), виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч.4 ст.71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із:

звіту про здійснені відрахування та виплати;

квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником;

заяв та (або) розписок стягувача;

інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;

інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Як вбачається із змісту скарги ОСОБА_1 , правильність нарахування виконавцем суми аліментів та, відповідно боргу, ним заперечується виключно з тих підстав, що вказана у виконавчих документах заборгованість відсутня, оскільки виконавець не чекаючи звітів та довідок із підприємства про відраховані суми нараховує йому заборгованість кожного місяця.

Начальник Чутівського РВ ДВС Північно-Східного межрігіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) Карпенко Т.О. пояснила суду, що дійсно кожного місяця вона розраховує заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів, але звіти про відрахування надходять після складання довідки та надходження коштів на депозит виконавчої служби.

Як вбачається з довідки державного виконавця №2532 від 04.02.2020 виконавцем здійснювався розрахунок заборгованості ОСОБА_1 станом на 30 число поточного місяця за період з квітня 2018 по грудень 2019 року (а.с.41).

У матеріалах виконавчого провадження маються звіти за вказаний період (а.с.47-58) про здійснені відрахування та виплати, зокрема відрахування із заробітної плати у СТОВ «Ніка», відрахування із допомоги по безробіттю Полтавського обласного центру зайнятості та відрахування із доходу за оренду землі ФОП «Филенко ОСОБА_9 ».

Аналіз оспорюваної довідки-розрахунку заборгованості та підтверджуючих документів про утримання аліментів із доходів ОСОБА_1 , свідчить про те, що державний виконавець в порушення вимог вищевказаної Інструкції з організації примусового виконання рішень, розрахувала суму заборгованості ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 без урахування звітів про здійснені відрахування та виплати. Оскільки такі підтверджуючі документи надійшли після 30 числа поточного місяця в якому розраховано заборгованість.

При цьому суд наголошує, що Інструкцією чітко визначено, що заборгованість обчислюється на підставі відомостей, отриманих зокрема із звіту про здійснені відрахування та виплати.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії виконавця не відповідають вимогам чинного законодавця, а аргументи скаржника знайшли своє підтвердження під час судового провадження та підтверджуються належними доказами, тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 195 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження неправомірних дій начальника Чутівського районного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Карпенко Т.О.

Задовольнити скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів.

Визнати неправомірними дії начальника Чутівського районного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Карпенко Т.О. щодо складання довідки про розрахунок заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_1 за вихідним номером 17.30/2532 від 04.02.2020.

Скасувати довідку про розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за вихідним номером 17.30/2532 від 04.02.2020 начальника Чутівського районного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №34472323 та зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам за період з квітня 2018 по грудень 2019, з урахуванням Звітів про здійсненні відрахування та виплати, Довідок про нарахування та утримання аліментів з боржника, перевіривши при цьому його доходи.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому не було вручено ухвалу у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя Я. О. Ланна