КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/3712/19 Головуючий у 1 інстанції: Мицик Ю.С.
Провадження № 22-ц/824/5682/2020 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни , яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від 15 жовтня 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Посилається на те, що 20 квітня 2011 року між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_2 погодив, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», що викладено на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та АТ КБ «Приватбанк» договір. Відповідно до розрахунку банку станом на 27 січня 2019 року ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором в сумі 25013,04 грн., з яких: 10083,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3376,17 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 9886,41 грн. - заборгованість за пенею, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1667,29 грн. - штраф (процентна складова). З урахуванням викладеного АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з ОСОБА_2 вказану заборгованість.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 квітня 2011 року в сумі 10083,17 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 774,35 грн.

В задоволенні іншої частини вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати вказане рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення процентів і задовольнити вимоги банку в цій частині, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, користувався кредитною карткою та частково здійснював погашення заборгованості. Також ОСОБА_2 підписав довідку про умови кредитування від 20 квітня 2011 року, в якій визначено умови щодо розміру та порядку нарахування процентів, пені та штрафів. Вказана довідка була додана до позовної заяви, але суд не надав їй оцінки. Відповідач не оспорював укладення ним кредитного договору, користувався кредитною карткою, а також частково погашав заборгованість, що може бути підтверджено випискою з рахунку. Звертає увагу на те, що договір кредиту має оплатний характер. Звільнення відповідача від сплати процентів може становити економічну небезпеку для держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 квітня 2011 року ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг (а.с. 7).

Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку станом на 27 січня 2019 року ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором в сумі 25013,04 грн., з яких: 10083,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3376,17 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 9886,41 грн. - заборгованість за пенею, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1667,29 грн. - штраф (процентна складова).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» та стягнув з ОСОБА_2 суму заборгованості по кредиту в сумі 10083,17 грн. В задоволенні вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення процентів та неустойки суд відмовив.

Суд першої інстанції виходив з того, що АТ КБ «Приватбанк» не довело, що з ОСОБА_2 були погоджені умови щодо розміру та порядку сплати процентів за користування кредитом та неустойки, а тому з відповідача на користь банку підлягає стягненню лише заборгованість за кредитом у розмірі 10083,17 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 20 квітня 2011 року між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом.

На підтвердження умов кредитування АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача ОСОБА_2 проприєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості та копію довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду (а.с. 4-24).

Разом з тим, вказані документи не підтверджують умов кредитування та наявності заборгованості у ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_2 .

Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію.

Анкета-заява не містить даних про умови кредитування.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «Приватбанк» заявило вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за кредитним договором від 20 квітня 2011 року №б/н. Разом з тим в довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду зазначено, що вона стосується договору № SAMDN8200.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив вказану довідку.

Оскаржуючи рішення суду, представник АТ КБ «Приватбанк» не навів доводів на спростування вказаних висновків суду першої інстанції.

Також, як вбачається з матеріалів справи, в довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду було зазначено, що процентна ставка за кредитом становить 3,0% в місяць, тобто, 36,00% річних. Разом з тим, відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку, заборгованість за процентами була обрахована АТ КБ «Приватбанк» за ставками 30,00 % річних, 34,80% річних, 36,00 % річних, 42,00 % річних, 43,20% річних.

Розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «КБ «Приватбанк» про стягнення із стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по процентам та неустойці.

Доводи апеляційної скарги представника АТ КБ «Приватбанк» не спростовують висновків суду першої інстанції.

В частині стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом рішення суду сторонами не оскаржене, а тому апеляційний суд не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника АТ КБ «Приватбанк» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», залишити без задоволення, а заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2020 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.