Справа № 654/4016/19
Провадження №2/654/322/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.,

за участі секретаря Синевид І.І.,

представника позивача Крижановського М.М.,

розглянувши у судовому засіданні, в режимі відеоконференції з Господарським судом Херсонської області, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_2 , третя особа: державне підприємство «СЕТАМ», про скасування арешту майна, -

У С Т А Н О В И В:

Адвокат Крижановський М.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому зазначив, що його довірителька ОСОБА_1 з інформації, розміщеної на сайті ДП «СЕТАМ», дізналася про те, що на 15.10.2019 призначено прилюдні торги з продажу її земельної ділянки, площею 0,01 га, кадастровий номер :02:041:0042, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Аукціон призначений в межах виконавчого провадження №39557733, стягувач є ПАТ КБ «Надра», боржник ОСОБА_2 .

При зверненні до державного виконавця встановлено, що постановою про опис та арешт майна боржника від 24.07.2019 виданою державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області Огородником Є.І. накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 вищевказану земельну ділянку. Натомість, державним виконавцем не враховано, що ОСОБА_2 цю земельну ділянку відчужив у 2009 році за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки у досудовому порядку врегулювати питання про зняття арешту не вдалося, державний виконавець ігнорує клопотання про скасування незаконно накладеного арешту, просить суд винести рішення, яким скасувати арешт земельної ділянки, що належить позивачеві.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Крижановський М.М. позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити.

Представник відповідача, ДВС ГТУЮ у Херсонській області, в останньому судовому засіданні участі не брав. В ході розгляду справи просив замінити його належним відповідачем ОСОБА_2 . Судом відмовлено у задоволенні даного клопотання, а ОСОБА_2 залучено до участі у справі в якості співвідповідача.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив, к якому зазначив, що не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 , вказав, що дійсно відчужив на її користь земельну ділянку у 2009 році. Жодних неправомірних дій з його боку щодо укладення правочину не було.

Третя особа ДП «Сетам» надало пояснення щодо позову, у яких зазначило, що ДП «Сетам» є організатором прилюдних торгів за відповідною заявкою державного виконавця. Дане підприємство не здійснює виконавчих дій, тому порушень законодавства з його боку немає.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до наданого позивачем витягу з сайту ДП «СЕТАМ» (доступ - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), 15.10.2019 року заплановано проведення аукціону з продажу земельної ділянки, площею 0,01 га, кадастровий №:02:041:0042, що розташована у АДРЕСА_1 ; номер лоту НОМЕР_1 .

До позову додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №184841915 від 16.10.2019, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером :02:041:0042 перебуває під арештом, який накладено постановою про опис та арешт майна боржника від 24.07.2019 виданої державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області Огородником Є.І. У витягові боржником зазначено ОСОБА_2 ; обтяжувачем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області. Відомості про право власності на земельну ділянку відсутні.

У відповідності до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2002, посвідченого нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Маршаловою М.В., зареєстрованого у реєстрі №4854, ОСОБА_2 , що проживає у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , продав, а ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , купила належну продавцеві земельну ділянку, площею 0,01 га, кадастровий номер :02:041:0042, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуального гаражу.

22.12.2009 року вказаний договір було зареєстровано в Державному реєстрі правочинів, що підтверджується витягом №8101672.

В матеріалах справи міститься належним чином посвідчена копія Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_4 №032036, виданого 17.09.2003 на ім`я ОСОБА_2 . Згідно з актом, ОСОБА_2 , який проживає у АДРЕСА_4 , на підставі рішення Новофедорівської сільської ради №2147 від 16.07.2003, передано у власність земельну ділянку, площею 0,01 га, для будівництва індивідуального гаражу, розташовану у АДРЕСА_1 кадастровий №:02: НОМЕР_5 :0042.

На звороті вказаного Державного акта приватним нотаріусом Голопристанського району Маршаловою М.В. проставлено відмітку про перехід 22.12.2009 права власності на земельну ділянку до ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №4854.

01.03.2012 року відділом Держкомзему у Голопристанському районі Херсонської області на акті про право проставлено відмітку про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за вищевказаним договором.

Як вбачається з витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 27.09.2019, власником земельної ділянки з кадастровим номером №:02:041 НОМЕР_6 0042 є ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу №4851 від 22.12.2009 серія ВММ №225945; документ, що посвідчує право державний акт від 17.09.2003 серії ХС № 032036.

До позовної заяви також додано копію заяви ОСОБА_3 (який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності) від 01.10.2019, адресовану начальнику управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області, про скасування безпідставно накладеного арешту на земельну ділянку з кадастровим номером №:02:041:0042, а також скасування аукціону з її продажу.

Відповідачем не надано доказів реагування на заяву ОСОБА_3 ..

Аналізуючи викладені обставини та встановлюючи їх відповідність нормам національного законодавства, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 328 ЦК (в редакції від 15.12.2009), араво власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. «а» ст. 81 Земельного Кодексу України (в ред. від 10.12.2009), громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

За змістом ст. 657 ЦК (в редакції від 15.12.2009), договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У відповідності до ч. 3, ч. 4 ст. 333 ЦК (в редакції від 15.12.2009), право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Пунктом «а» частини 2 статті 126 ЗК України (в ред. від 10.12.2009), встановлено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою.

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_1 01.03.2012 набула права власності на земельну ділянку з кадастровим номером №:02:041:0042 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, що був укладений 22.12.2009 року і посвідчений нотаріусом у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 319 ЦК).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК).

У відповідності до ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника. Порядок звернення стягнення встановлений розділом VII вказаного Закону.

З аналізу наведених норм ЗУ «Про викоанвче провадження» вбачається, що майно, на яке може бути звернуто стягнення, повинно належати боржнику (повністю або частково).

Натомість, державним виконавцем при накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером №:02:041:0042 не було взято до уваги те, що вона не належить ОСОБА_2 з 01.03.2012 року, а тому не може бути арештована в порядку примусового виконання рішення про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості. Доказів про інше представником відповідача надано не було.

Таким чином, державним виконавцем допущено порушення ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», що спричинило перешкоду для власника земельної ділянки, ОСОБА_1 у здійсненні свого права власності, гарантованого їй державою.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Натомість, ДВС ГТУЮ не було знято арешт з майна позивача після звернення її представника з доказами про належність майна не боржникові, а іншій особі.

За правилами ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, зважаючи на викладені обставини справи, оскільки під час накладення арешту на майно державним виконавцем було допущено порушення і це обтяження, всупереч вимогам ч. 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», не було зняте органом ДВС під час досудового врегулювання спору, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню, а накладений на її земельну ділянку арешт скасуванню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 229, 258-259, 263-268, 280-284, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати арешт земельної ділянки, площею 0,01 га, кадастровий номер :02:041:0042, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений постановою про опис та арешт майна боржника від 24.07.2019 року, серія та номер: 39557733, видавник: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, державний виконавець Огородник Євген Іванович.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: О.Х. Ширінська