КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/8420/2020
У Х В А Л А

14 травня 2020 року місто Київ

справа № 757/5883/19-ц

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києвавід 04 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Матійчук Г.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Міністерство юстиції України, Акціонерне товариство «ОТП Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалко Роман Олегович про визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду міста Києвавід 04 листопада 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 30 березня 2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування вимог посилався на те, що повний текст оскаржуваного рішення сторона позивача не отримувала, а апелянт та його представник ознайомилися з рішенням лише 27 березня 2020 року на офіційному веб-сайті Судова влада України, де рішення було оприлюднено лише 12 лютого 2020 року.

А тому, просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, з довідки від 04 листопада 2019 року складеної секретарем судового засідання, у зв`язку з технічними причинами судове засідання не фіксувалося технічними засобами (а.с.63).

Згідно супровідного листа без дати Печерським районним судом міста Києва учасникам справи направлялося оскаржуване рішення суду, однак доказів отримання вказаного рішення сторонами матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказував на те, що з повним текстом рішення апелянт та його представник ознайомилися лише 27 березня 2020 року на офіційному веб-сайті Судова влада України, де рішення було оприлюднено лише 12 лютого 2020 року.

Апеляційна скарга подана представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду першої інстанції 30 березня 2020 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України прихожу до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, а тому вважаю, що строк підлягає поновленню.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом, виходячи з наступного.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив звільнити або розстрочити позивачу сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києвавід 04 листопада 2019 року, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, що спричинено відсутністю коштів у зв`язку з пандемією коронавірусу.

Вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити їх від оплати.

Така ж правова норма міститься й у статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору - незадовільний майновий стан сторони.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ЦПК України єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Разом з тим, доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору, зокрема розміру його річного доходу за попередній календарний рік, з урахуванням якого суд може звільнити особу від сплати судового збору, а також доказів відсутності у нього іншого доходу апелянтом не надано.

А саме посилання апелянта на пандемію коронавірусу не може бути підставою для звільнення або розстрочення сплати судового збору.

Оскільки безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом, а тому клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Згідно з п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Виходячи з вищевикладеного та беручи до уваги вимоги апеляційної скарги, апелянту необхідно було сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 10500 грн. (7000 грн.*150%).

Виходячи з вищевикладеного, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 10500 грн. на реквізити: отримувач коштів - УК у Солом.р-ні/Соломян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0026010, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та надати до Київського апеляційного суду оригінал квитанції про оплату судового збору.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.127, 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києвавід 04 листопада 2019 року.

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення або розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києвавід 04 листопада 2019 року відмовити.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києвавід 04 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Матійчук Г.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Міністерство юстиції України, Акціонерне товариство «ОТП Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалко Роман Олегович про визнання права власності на квартирузалишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.