Справа № 191/4704/19
Провадження № 2/191/1320/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначення частки у праві спільної сумісної власності подружжя, визнання права приватної власності на частину рухомого майна, в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2019 року позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Заповіту чоловік не залишив. 12 червня 2019 року вона звернулась до Першої синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Окрім неї, до нотаріальної контори подала заяву дочка померлого ОСОБА_2 про прийняття спадщини та дочка ОСОБА_4 , яка відмовилась від прийняття спадщини. Спадкове майно складає автомобіль «Daewoo» Matiz», легковий комбі-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно з технічним паспортом, власником вищевказаного автомобілю є ОСОБА_3 з 11 червня 2010 року. Автомобіль придбано у період шлюбу, який зареєстровано 06 червня 1967 року, і є спільною сумісною власністю подружжя, згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 57, ч. 1 ст. 60, ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України. Постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори від 11 грудня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як автомобіль, придбаний у шлюбі є спільним майном подружжя, і у зв`язку із цим необхідно виділити супружню долю, також виявлені розбіжності в прізвищі спадкодавця, а саме у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, Серія НОМЕР_2 , виданому Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС Дніпропетровської області 11 червня 2010 року вказано прізвище « ОСОБА_1 », а у свідоцтві про смерть « ОСОБА_1 ». Позивач вважає, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу помилково зазначено прізвище спадкодавця як « ОСОБА_1 ». В зв`язку із викладеними обставинами, ОСОБА_1 просить суд:

- встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_3 , виданого Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 11 червня 2010 року на автомобіль «Daewoo» Matiz», легковий комбі-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визначити, що частка померлого ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності подружжя на автомобіль «Daewoo» Matiz», легковий комбі-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становила Ѕ частку;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право приватної власності на ѕ частки автомобіля «Daewoo» Matiz», легковий комбі-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого 11 червня 2010 року, з яких:

- на Ѕ частку, як частку у спільному сумісному майні подружжя;

- на ј частку, в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

До початку судового засідання позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її присутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, але в матеріалах справи наявна заява, в якій вона вказала, що не має спору із позивачем ОСОБА_1 , яка є її матір`ю, з приводу спадкового майна, після смерті батька ОСОБА_3 .

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

06 червня 1967 року позивач ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_3 , про що цієї ж дати Миргородським р/б ЗАГС Полтавської області видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 (а.с.6).

11 червня 2010 року Новомосковським ВРЕР УДАІ видано на ім`я « ОСОБА_3 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - автомобіля «Daewoo» Matiz», легковий комбі-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть від 13 травня 2019 року Синельниківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5).

Частиною 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із наданої суду копії спадкової справи №148/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулася дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 , а дочка ОСОБА_4 подала заяву про відмову від спадщини.

Так, постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори від 11 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_3 , оскільки придбаний ОСОБА_3 в період шлюбу автомобіль, хоч і є спільним майном подружжя, але не містить визначення часток кожного із подружжя у цьому майні. Окрім того, у вказаній постанові, державним нотаріусом зважено на наявність розбіжності в прізвищі спадкодавця, а саме: у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, Серія НОМЕР_3 , виданому Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС Дніпропетровської області 11.06.2010 року, зазначено прізвище « ОСОБА_1 », а у свідоцтві про смерть - « ОСОБА_1 » (а.с.9).

На даний час існує перешкода у реалізації позивачем ОСОБА_1 спадкового права після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд, окрім вищевказаних документів, дослідив також копію паспорта громадянина України Серії НОМЕР_7 ОСОБА_1 , де на стор. 10, 11 є відмітки про реєстрацію нею шлюбу 06.06.1967 року із ОСОБА_3 та реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 з 29 вересня 1970 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10). За даною адресою був також зареєстрований з 29.09.1970 року та проживав до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , згідно довідки виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 19.11.2019 року (а.с.8).

Відповідно до абз. 2 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, закріплено, що щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України, визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Наявність викладених обставин дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , перебуваючи у шлюбі з 06 червня 1967 року, набули у спільну сумісну власність, без визначення часток, які фактично за законом є рівними, тобто по Ѕ частці кожному, рухоме майно, а саме: автомобіль, а у виданому свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу помилково вказано прізвище власника як « ОСОБА_1 », замість вірного « ОСОБА_1 ».

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 , як спадкоємця першої черги в порядку спадкування за законом, є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1436 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, ст. ст. 259, 263-265, 315 ЦПК України, ч. 1 ст. 70 СК України, ст. ст. 368, 370, 1217, 1218, 1220, 1221, 1261, ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначення частки у праві спільної сумісної власності подружжя, визнання права приватної власності на частину рухомого майна, в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_3 , виданого Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 11 червня 2010 року на автомобіль «Daewoo» Matiz», легковий комбі-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визначити, що частка у праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на автомобіль «Daewoo» Matiz», легковий комбі-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становила Ѕ частку.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право приватної власності на ѕ частки автомобіля «Daewoo» Matiz», легковий комбі-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого 11 червня 2010 року, з яких:

- на Ѕ частку, як частку у спільному сумісному майні подружжя;

- на ј частку, в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Синельникове Дніпропетровської області, паспорт Серія НОМЕР_8 , виданий 26 грудня 2013 року Синельниківським РС ДМС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_9 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Миргород Полтавської області, паспорт Серія НОМЕР_7 , виданий 23 січня 1998 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_10 , судовий збір у сумі 1436 (одна тисяча чотириста тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: А. В. Твердохліб