Справа №331/4788/19
Провадження №2/331/349/2020
03 квітня 2020 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя
у складі: головуючого судді Гнатик Г.В.
секретаря Дорофєєвої М.А.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобов`язання надати трудову книжку,
Позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобов`язання надати трудову книжку.
В обґрунтування позову вказала, що 17.12.2007 р. на підставі наказу № 257к від 12.12.2007 ОСОБА_2 була прийнята на посаду архітектора 3 категорії АКБ № 5 ДП «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» , 01.06.2011 р. на підставі наказу № 78/11к від 31.05.2011 р. її було переведено на посаду архітектора 2 категорії в АК № 5 та 01.01.2013 р. на підставі наказу № 01-к від 02.01.2013 р. її переведено архітектором 2 категорії в архітектурно-конструкторську майстерню № НОМЕР_1 , що підтверджується записом у трудовій книжці НОМЕР_2 . 17.03.2019 р. в позивача закінчилась декретна відпустка, вона приходила до підприємства, проте двері були замкнуті. 07.05.2019 р. ОСОБА_2 написала заяву про звільнення її на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України та внесення відповідного запису до трудової книжки. Жодної реакції на заяву не поступило, у зв`язку з чим вона написала листа Головному управлінню державної праці у Запорізькій області, яке листом від 04.10.2019 р. № 08/02.8-06/8564 про розгляд звернення повідомили, що здійснити державний контроль за додержанням законодавства про працю у відповідача не вбачається можливим з причин відсутності ознак ведення діяльності підприємства. 19.09.2019 р. ОСОБА_2 направила заяву на адресу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, в якому просила поновити її право на звільнення та внесення запису до трудової книжки, на вказану заяву надійшла відповідь № 8/23/3430-19 від 26.09.2019 р., якою повідомили, що на адресу відповідача направили лист. Встановлення факту трудових відносин з відповідачем з 17.12.2007 р. по 07.05.2019 р. має надзвичайне значення для реалізації права на соціальний захист (набуття трудового стажу, що дає можливість у подальшому отримувати соціальні виплати). Вважає дії відповідача незаконними та такими, що суперечать ст. 48 КЗпП України. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд встановити факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з відповідачем у період з 17.12.2007 р. по 07.05.2019 р. та зобов`язати ДП «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» внести записи до трудової книжки
Ухвалою суду від 20.11.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін.
В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином судовою повісткою з повідомленням, про причини неявки не повідомив, відзив не надав.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку учасників справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі наказу № 257к від 12.12.2007 року була прийнята на посаду архітектора 3 категорії в АКБ № 5 Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект».
Відповідно ст. 36 КЗпП України, однією з підстав для припинення трудового договору є розірвання трудового договору за ініціативою працівника.
Відповідно до статті 38 КЗпП України працівник, має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
07.05.2019 року ОСОБА_2 написала заяву про звільнення її з Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України та внесення відповідного запису до трудової книжки про звільнення з посади архітектора 2 категорії, яку направила засобами поштового зв`язку на адресу відповідача.
В зв`язку з порушенням відповідачем трудового законодавства, відсутністю відповіді на заяву, 19.09.2019 р. ОСОБА_2 звернулася з заявою до Головного управління державної праці у Запорізькій області про поновлення права на звільнення, шляхом розірвання трудових відносин на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України з ДП «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» та внесення запису до трудової книжки.
Листом про розгляд звернення від 04.10.2019 р. Головне управління держпраці у Запорізькій області повідомило, що за юридичною адресою ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» знаходиться багатоповерхова будівля, де відсутні ознаки ведення діяльності підприємства. Таким чином, здійснити державний контроль за додержанням законодавства про працю у вказаному підприємстві не вбачається можливим.
19.09.2019 р. ОСОБА_2 звернулась з заявою до Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України з проханням поновити її право на звільнення, розірвати трудові відносини з ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України та внести запис до трудової книжки.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до приписів, які викладені у пунктах 1, 2, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
При цьому, встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій статті 315 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.
Як вбачається з матеріалів справи, на час її розгляду судом трудові відносини між сторонами фактично припиненні, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана і записи в трудовій книжці позивача не вчинені.
Згідно з ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997 та набрала чинності 11.09.1997, нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.
Статтею 48 КЗпП України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу.
Згідно з п. п. 2.4, 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників записи в трудову книжку при звільненні вносяться власником або уповноваженим ним органом після видачі наказу; з кожним записом, який вноситься до трудової книжки на підставі наказу про звільнення, власник зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особовій картці, а відповідно до п. 4.1 та 4.2 цієї Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.
Позивач ОСОБА_2 не має можливості реалізувати своє право на припинення трудового договору у визначеному законодавством порядку, що порушує її право на працю, відтак підлягає захисту в судовому порядку.
Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підтвердженою доказами. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 38, 47, 48 КЗпП України, ст.ст. 13, 81, 258-259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_2 до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобов`язання надати трудову книжку задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в Запорізькій апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 08.04.2020 року.

Суддя: Г.В. Гнатик