Справа № 127/121/20
Провадження № 22-ц/801/940/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24лютого 2020 року, ухвалене суддею Бойко В.М. повний текст якого складено того ж дня,

в справі №127/121/20

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (позивач)

до ОСОБА_1 (відповідач)

про відшкодування шкоди,

встановив:

ПАТ «Укртелеком» звернулося до Вінницького міського суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого посилалось на те, що 11.05.2019 працівниками ПАТ «Укртелеком» в особі Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» було виявлено пошкодження ділянки кабельної лінії зв`язку В1С (м. Вінниця-Немирів) по вул АДРЕСА_1 Князів Коріатовичів, 32, що сталося в результаті проведення земельних робіт з будівництва фундаменту під паркан відповідачем ОСОБА_1 , без узгодження таких робіт з ПАТ «Укртелеком».

Через зазначене пошкодження кабельна лінія зв`язку не відповідала нормі, що суттєво впливало на якість телефонного зв`язку та широкосмугового доступу до мережі інтернет. З метою доведення оптичних параметрів до норми проведено ремонтно-монтажні роботи та за рахунок технологічного запасу й змонтовано додаткову муфту РМ 12А.

За вказаним фактом складено комісійний акт №02-0519-242 ЛДТМ4 про дефекти лінійних споруд сільської телефонної мережі від 15.05.2019.

За таких обставин ПАТ «Укртелеком» просив покласти на відповідача обов`язок з відшкодування завданої шкоди в сумі 6860, 80 грн, заподіяної внаслідок протиправної поведінки останнього, яка полягала у неналежному виконанні робіт по будівництву фундаменту під паркан по АДРЕСА_2 , що призвело до пошкодження майна позивача ділянки кабельної лінії зв`язку В1С (м. Вінниця -Немирів).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» у відшкодування шкоди 6 860,80 грн, а також судовий збір 1921 грн.

Не погодившись із рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення, та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що земляні роботи щодо облаштування паркану проводились протягом березня 2019 року, тоді як співвласником земельної ділянки, на якій вони проводились, він став лише 06.04.2019. На думку апелянта матеріали справи не містять доводів про наявність в його діях протиправної поведінки.

Позивач не скористався своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції частина 3 статті 360 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення. Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року встановлено в розмірі 2102 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову в даній справі визначається сумою, яка стягується і становить 6 860,80 грн., що є меншим ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб (210200 грн.), спір у ній не належить до категорій, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження (частина 4 статті 274 ЦПК України), а тому справа з урахуванням її конкретних обставин може бути розглянута без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Так, судом встановлено, що 27.03.2019 року представниками Вінницької філії ПАТ «Укртелеком», начальником ЛДТМ №4 ОСОБА_2 і приватною особою ОСОБА_1 складено акт про те, що ними в присутності представників виконавця робіт за допомогою технічної документації, кабелешукачем та шурфуванням визначено точне розташування кабельної лінії зв`язку. Зазначений акт містить підпис приватної особи ОСОБА_1 (а.с.10).

В акті також застережено, що представник організації-виконавця робіт повинен викликати представника структурного підрозділу філії ПАТ «Укртелеком» і проводити роботи в його присутності під час проведення робіт в охоронній зоні кабелю. До нього додається ескіз уточнення траси КЛЗ з прив`язками до орієнтирів на місцевості та список осіб, що попереджені про відповідальність за пошкодження кабелів зв`язку, в тому числі і приватна особа ОСОБА_1 (а.с. 11. 12).

15 травня 2019 року комісією у складі працівників ПАТ «Укртелеком» на виконання наказу ВФ ПАТ «Укртелеком» № 5 при проведенні огляду лінійно кабельних спору зв`язку мережі (ВОЗЛ) В1С-1 м. Вінниця-Немирів виявлено пошкодження ВОК-18 на відстані 617 м. від ОРПВ м. Вінниця вул. Князів Коріатовичів, 12 в напрямку м. Немирів. Кабельна лінія зв`язку не відповідає нормі, що суттєво впливає на якість телефонного зв`язку та широкосмугового доступу до мережі інтернет, для доведення оптичних параметрів до норми, необхідно провести ремонтно-монтажні роботи та за рахунок технологічного запасу змонтувати додаткову муфту РМ 12А, про складено акт 02-0519-242 ЛДТМ4 (а.с. 9).

Причиною зазначеного дефекту вказане пошкодження кабелю приватною особою при будівництві паркану (а.с. 9).

Відповідно до зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва по відновленню ділянки кабельної лінії зв`язку В1С ( АДРЕСА_2 та локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 (складених в поточних цінах станом на 15.04.2019) розмір завданих збитків становить 6860,80 грн (а.с. 6, 7-8).

Предметом спору у справі, що переглядається, є стягнення з відповідача ОСОБА_1 шкоди, завданої в результаті проведення останнім земляних робіт по будівництву фундаменту під паркан, що призвело до пошкодження лінії електрозв`язку.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частинами першою-третьою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Умовами для покладення на особу обов`язку відшкодувати шкоду є: протиправна поведінка (дія або бездіяльність) особи; шкода як наслідок такої протиправної поведінки; причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду.

Відповідно до пунктів 18 і 19 Правил охорони ліній електрозв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 1996 р. № 135 (з наступними змінами і доповненнями) підприємства, установи, організації та громадяни, які виконують поблизу охоронних зон ліній електрозв`язку на відстані менше ніж 25 метрів будь-які роботи (вибухові, кар`єрні, прокладання комунікацій, будівництво та реконструкцію тощо), внаслідок яких ці лінії може бути пошкоджено, зобов`язані сповіщати не пізніше ніж за три доби оператора телекомунікацій про час, місце виконання робіт і про порядок нагляду за їх виконанням, а також надавати за запитом оператора телекомунікацій витяг з планів робіт, списки робітників, залучених до виконання земляних робіт, довідку про нанесення кабельної лінії електрозв`язку на план-схему місця виконання робіт та сприяти оператору телекомунікацій в ознайомленні під розписку робітників, залучених до виконання земляних робіт в охоронних зонах ліній електрозв`язку, з цими Правилами.

Підприємства, установи, організації та громадяни, які проводять земляні роботи, у разі виявлення підземних кабелів, що не зазначені у технічній документації на ведення робіт, зобов`язані негайно припинити роботи поблизу виявлених кабелів, вжити заходів їх збереження і сповістити про це найближчого оператора телекомунікацій.

Пунктом 24 Правил встановлено, що підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни, винні у невиконанні вимог цих Правил, а також у порушенні нормальної роботи ліній електрозв`язку, відшкодовують збитки операторам телекомунікацій і несуть відповідальність згідно із законодавством України.

Відтак обов`язковою підставою покладення на особу відповідальності за невиконання вимог Правил охорони ліній електрозв`язку є встановлення їх винних дій, що спричинили порушення нормальної роботи ліній електрозв`язку та заподіяння збитків.

Суд першої інстанції виходив із того, що через тиждень після складення акту про уточнення траси кабельної лінії відповідач ОСОБА_1 став співвласником земельної ділянки по АДРЕСА_2 , не заперечував факту проведення ним земляних робіт по будівництву фундаменту, а відтак не спростував пошкодження ним кабелю вже в той час, як земельна ділянка відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно була зареєстрована за ним.

Проте такий висновок суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи, суд першої інстанції вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, за умов їх недоведеності.

Так, акт про уточнення траси кабельної лінії зв`язку (а.с. 10-12) підтверджує власне уточнення траси кабельної лінії зв`язку і передачу її на зберігання представниками виконавця робіт кабелю на трасі, замірних стовпчиків, попереджувальних знаків, віх, що знаходяться в зону будівництва (проведення робіт) та позначають трасу КЛЗ, а зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва відновлення ділянки кабельної лінії зв`язку ( АДРЕСА_2 внаслідок пошкодження підтверджує вартість відновлювальних робіт (а.с. 8).

Проте жоден із зазначених документів не містить відомостей про те, що пошкодження кабельної лінії зв`язку відбулося внаслідок винних дій саме ОСОБА_1 .

Не може бути доказом вини ОСОБА_1 у пошкодженні (спричиненні дефекту) лінії Акт 02-0519-242ЛДТМ4 від 15.05.2019 року, так як в ньому не встановлено особу, винну в пошкодженні КЛЗ, а лише зазначено, що причиною дефектів є пошкодження кабелю приватною особою при будівництві паркану, але без зазначення імені цієї особи, надання їй можливості ознайомитися з актом, надати пояснення тощо.

Крім того, в акті вказується на виявлення дефекту ВОК-18 на відстані 617 м від ОРПВ м. Вінниця по вул. Князів Коріатовичів, 12 в м. Вінниці, тоді як відновлення ділянки кабельної лінії зв`язку внаслідок пошкодження здійснено за адресою АДРЕСА_2 (в акті АДРЕСА_2 ), а акт про уточнення траси кабельної лінії зв`язку складено щодо об`єктів за адресою: АДРЕСА_3 , тобто щодо іншої ділянки вулиці та її непарної сторони.

Водночас згідно з відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 починаючи з 06.04.2019 року є співвласником земельної ділянки і незакінченого будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_3 , без зазначення номера.

На зазначені недоліки поданих позивачем доказів і відсутність в його діях протиправної поведінки позивач вказував у своєму відзиві на позовну заяву і заперечував проти позову повністю.

Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вимогам цієї статті позивач не надав належних і допустимих доказів, які б беззаперечно доводили місце пошкодження кабельної лінії зв`язку, а також вказували на протиправні винні ОСОБА_1 як особи, що допустила таке пошкодження.

Вірно вказуючи про те, що відповідно до статті 1166 ЦК України саме позивач повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір, суд першої інстанції переклав обов`язок доказування цієї обставини на відповідача зазначивши при цьому, що той у поясненнях не заперечив факту проведення ним земельних робіт по будівництву фундаменту під паркан і пошкодження кабелю.

Відповідно до пунктів 2-4 частини 1 статті 376 ЦПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи й неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення і ухвалення апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укртелеком».

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відтак з позивача, якому відмовлено у позові, слід стягнути користь відповідача судові витрати витрати по сплаті ним судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2020 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Стягнути з ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2881,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

І.В. Міхасішин