Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2711/19

Провадження № 2/126/278/2020

"27" травня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

за участі представника позивача Куцяка Ф.Г.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача Янчука О.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання від 05.12.2001 року з підстав неналежного виконання набувачем взятих зобов`язань, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.12.2001 року вона та відповідач ОСОБА_5 уклали договір про її довічне утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом Бершадського нотаріального округу Вінницької області та зареєстрований у реєстрі № 2427.

На час укладення договору вона вже була непрацездатна, їй виповнилось майже 70 років і тому вона потребувала сторонньої допомоги. Рідних працездатних осіб, які б змогли їй допомагати на той час біля неї не було і тому за порадою знайомих вона змушена була зі своїм покійним чоловіком укласти договір довічного утримання із ОСОБА_2 .. Також, відповідно договору вона передала у власність ОСОБА_2 належну їй на праві особистої власності 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідач у свою чергу згідно із вказаним договором повинна довічно повністю утримувати її, забезпечувати харчуванням, доглядом та необхідною допомогою, надати їй безкоштовно в довічне користування і проживання одну житлову кімнату.

Спочатку їй надавалась деяка допомога по догляду, проте з часом, відповідачка перестала надавати їй допомогу, перестала готувати їжу, прати, прибирати. Деякі продукти вона приносила тільки за її кошти. Вона проживала в літній кухні, а відповідачка по справі зі своїми членами сім`ї проживала в житловому будинку. Проживаючи в літній кухні, вона фактично залишилась без догляду, адже їй було сказано, що вона повинна робити все сама. Всі продукти вона купляла за свої кошти. Для опалення взимку вона також надавала для придбання дров свої кошти. Через похилий вік вона не могла палити в грубці і таким чином змушена була перебувати в холоді.

В 2019 році для придбання дров вона надала згоду, щоб відповідачка отримала кошти в сумі 5000 грн. за оренду її земельного паю і таким чином, придбала дрова.

Потім, вона вимушена була перебратись проживати до своїх родичів в с. Війтівку Бершадського району Вінницької області, де проживає із 07.10.2019 року і по даний час. Кошти для придбання дров у сумі 5000 грн. відповідачка по справі так і не повернула.

Крім того, обманним шляхом, відповідачка по справі незаконно заволоділа її коштами в сумі 19000 грв., які вона їй позичила, коли та пообіцяла, що після придбання автомобіля буде возити її до родичів, а позичені кошти їй поверне, але вона не повернула їх до цього часу.

Із часу смерті її чоловіка ОСОБА_6 , а саме з 2003 року відповідачка незаконно отримує орендну плату за користування земельною ділянкою, яка йому належала. І тільки в цьому році вона вимушена була офіційно звернутися із письмовою заявою до орендаря земельної ділянки з проханням припинити виплату орендної плати відповідачці.

Вона неодноразово просила своїх родичів повідомити посадових осіб Флоринської сільської ради про неналежну поведінку відповідачки. За такими зверненнями посадові особи прибували по місцю її проживання і робили справедливі зауваження та попередження відповідачці.

На даний час, вона постійно потребує сторонньої допомоги і догляду і без такої допомоги не може обійтись. А відповідачка фактично залишила її на самоті в зв`язку з чим вона вимушена була просити своїх родичів, щоб вони прийняли її проживати до себе. Відповідачка по справі фактично створила такі умови, що вона змушена була покинути свій будинок.

Тому, вона вважає, що відповідач по справі не виконує свої обов`язки, які передбачені договором довічного утримання.

За наведених обставин позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання укладений 05.12.2001 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Бершадського нотаріального округу Вінницької області Касевич О.С. та зареєстрований в реєстрі № 2427, повернувши сторони в первісний стан та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила його задоволити. Вказала, що хоче розірвати з відповідачкою договір, оскільки та не піклувалася про неї, не виконувала умови договору. Не давала їсти. Забирала в неї гроші. Погано ставилася, в звязку з чим вона змушена була переїхати до родичів в с. Війтівку.

Представник позивача - адвокат Куцяк Ф.Г. в судовому засіданні позов підтримав, мотивуючи його обставинами, викладеними в позовній заяві, просив позов задоволити. Вказав, що фотографії, які демонструє відповідачка, лише підтверджують, що вона зі своєю сім`єю створила комфортні умови проживання та відремонтувала будинок для власних потреб, з якого вигнала ОСОБА_4 та залишила проживати в нелюдських умовах. Вказав, що фотографії, які надала ОСОБА_4 до суду, демонструють як саме вона жила поки її не забрали родичі в с. Війтівку.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Янчук О.В. в судовому засіданні позов не визнали, заперечували щодо його задоволення, зазначивши, що кожне із зобов`язань виконувалося ОСОБА_2 вчасно, добросовісно та в повному обсязі. Ні в позовній заяві, ні в додатках до неї, не міститься жодного допустимого та належного доказу того, що відповідач неналежним чином виконувала свої обов`язки згідно договору довічного утримання від 05.12.2001 року. Відповідач надала до суду фотознімки, на яких відображено в якому стані раніше перебував будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 і в якому стані тепер після зробленого ремонту. З огляду на відсутність будь - яких доказів, які б встановлювали факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_2 та її представник вважають позов безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні суду показав, що він являється сільським головою Флоринської сільської ради тому знає і позивачку і відповідачку. За зверненням позивачки, з метою обстеження матеріально-побутових умов її проживання, сільською радою було створено комісію, до складу якої входили: він - сільський голова, ОСОБА_9 - інспектор військового обліку, ОСОБА_10 -член комісії, а також були залучені депутати сільської ради ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .. 27.09.2019 року коли вони прийшли до позивачки додому, то побачила, що та живе не в житловому будинку, а на літній кухні в жахливих умовах. В кімнаті було холодно, брудно, грубка та стеля в кімнаті завалилися. Сама ж ОСОБА_4 була в брудному одязі. В кімнаті навіть небуло продуктів харчування. Сама кімната не придатна до проживання. Все це комісія відобразила в акті обстеження матеріально-побутових умов.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали суду аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні суду показала, що вона входила до комісії Флоринської сільської ради та підписувала акт обстеження матеріально-побутових умов в яких проживала позивачка. Вона особисто до кімнати в якій жила ОСОБА_4 не заходила. Проте чула від інших членів комісії в яких жахливих умовах проживає бабуся.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в судовому засіданні суду показали, що вони являються близькими родичами ОСОБА_2 , а саме братом та батьком. Вони знають в якому занедбаному стані був будинок в АДРЕСА_1 , поки ОСОБА_2 не переїхала в нього щоб доглядати ОСОБА_4 та її чоловіка. В будинку на той час були руїни. Там зберігалося зерно та водилися миші. Відповідачка зі своїм колишнім чоловіком повністю відремонтували будинок, купили меблі за власні кошти. Вона доглядала позивачку належним чином, допомагала хоронити її чоловіка, коли той помер. Вона повністю виконувала умови договору.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що вона являється далекою родичкою ОСОБА_4 , а саме двоюрідною сестрою її покійного чоловіка. На даний час вона доглядає позивачку, яку забрала до себе проживати після того, як побачила в яких нелюдських умовах проживає ОСОБА_4 .. Знає, що відповідачка вигнала її з хати до літньої кухні. Не давала їй їсти. ОСОБА_4 не раз скаржилася, що позивачка забрала в неї гроші, та багато років отримувала кошти за оренду паю, що залишився після покійного чоловіка. Позивачка не раз казала що хоче розірвати договір довічного утримання. Зараз саме вона готує для ОСОБА_4 їжу, пере її одяг, купує за необхідності ліки, здійснює інші необхідні дії по догляду за нею.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що він проживає в с. Війтівка по вул. Незалежності неподалік від ОСОБА_15 .. Якось восени 2019 року ОСОБА_15 попросила допомогти його на своїй машині перевезти ОСОБА_4 з речами з с. Флорино до її будинку в с. Війтівка, пояснивши, що позивачці погано живеться з ОСОБА_2 .. Після того, він ще декілька разів возив позивачку з с. Війтівка на цвинтар в с. Флорино на могилу її чоловіка.

Заслухавши пояснення сторін по справі, покази свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору довічного утримання від 05.12.2001 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідченого приватним нотаріусом Бершадського нотаріального округу Вінницької області Касевич О.С. та зареєстрованого в реєстрі № 2427, ОСОБА_4 - відчужувач передала у власність ОСОБА_2 - набувачу, належну їй на праві власності 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та знаходиться на присадибній земельній ділянці площею 24,6 кв.м., взамін чого набувач зобов`язалася забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом на умовах договору, а саме: забезпеченням житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у одній з кімнат житлового будинку, забезпечення харчуванням, доглядом та необхідною допомогою. Розмір матеріального забезпечення (харчування, догляду та необхідної допомоги) визначена сторонами в розмірі 50 грн. щомісячно, що підтверджується копією договору, що міститься в матеріалах справи.

Як встановлено судом, відповідачка переїхала проживати з АДРЕСА_3 до будинку ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Флоринської сільської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 1853 від 11.10.2019 року в будинку в АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_4 , 1932 р.н.; ОСОБА_2 , 1983 р.н.; ОСОБА_17 , 2002 р.н. та ОСОБА_18 , 2012 р.н..

З приводу неналежного виконання відповідачкою своїх обов`язків згідно договору довічного утримання, ОСОБА_4 звернулася з скаргою до Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області.

Флоринською сільською радою було створено комісію та проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. Із акту обстеження матерільно-побутових умов проживання, складеного членами комісії 27.09.2019 року вбачається, що " ОСОБА_4 знаходиться не в належному стані. В будинку було холодно, брудно, кімната не побілена, груба та стеля в кімнаті завалилися. Бабуся була в брудному одязі. Їсти в холодильнику небуло. Кімната в якій знаходилася ОСОБА_4 не придатна до проживання", що підтверджується копією самого акта та поясненнями свідків, наданими в судовому засіданні, які входили до комісії.

Встановлено, що позивачка з 07.10.2019 року проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 , що також підтверджується довідкою Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 879 від 07.11.2019 року.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У справі, яка розглядається, предметом позову є розірвання нотаріально посвідченого договору довічного утримання та застосування правових наслідків такого розірвання, визначених частиною першою статтею 756 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Частиною 1 статті 749 Цивільного кодексу України встановлено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.

Згідно ч.1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

За змістом вказана норма права передбачає, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов`язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору, при цьому незалежно від вини набувача.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року (справа № 686/8768/18 провадження № 61-18887св19).

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність свої вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 2 ст. 614 ЦК України).

Отже, з урахуванням підстав позову, саме відповідачка зобов`язана довести належне виконання умов договору довічного утримання.

Для розірвання договору довічного утримання суду необхідно встановити неналежність виконання обов`язків набувача за договором, при цьому саме на набувача покладено обов`язок по доказуванню належності виконання обов`язків.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідків (пункт 3 частини другої статті 76 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ході розгляду справи встановлено, що позивачкою виконано свої зобов`язання за договором довічного утримання та передано у власність відповідачки майно за договором: 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та знаходиться на присадибній земельній ділянці площею 24,6 кв.м, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Поряд із цим, суду не надано доказів належного виконання взятих ОСОБА_2 на себе зобов`язань перед ОСОБА_4 за договором довічного утримання.

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_4 в зв`язку з неналежними умовами проживання вимушена була залишити свій будинок та переїхати проживати до родички її покійного чоловіка.

Тобто, ОСОБА_2 не виконує зобов`язання, покладені на неї п. 7 договору від 05.12.2001 року, де передбачено, що набувач майна зобов`язалась довічно утримувати ОСОБА_4 забезпечуючи її житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у одній з кімнат житлового будинку, забезпечення харчуванням, доглядом та необхідною допомогою.

З усіх опитаних в судовому засіданні свідків лише ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є близькими родичами відповідачки і в неупередженості яких в суда є вагомі сумніви, надали суду пояснення, відповідно до яких відповідачка належним чином виконувала умови договору з самого його укладення.

Таким чином, з урахування пояснень сторін, свідків, суд вважає, що відповідачка не надала суду жодного доказу, щодо виконання нею умов договору довічного утримання від 05.12.2001 року, з огляду на що, зважаючи на встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 слід задовольнити, оскільки відсутні докази, щодо належного виконання відповідачкою своїх обов`язків.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження звернення позивачки за правничою допомогою до адвоката, до матеріалів позову долучено ордер виданий адвокатом Куцяком Ф.Г. на надання правничої допомоги ОСОБА_4 від 22.01.2020 року з розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу від 09.12.2019 року, відповідно якого позивачка сплатила адвокату Куцяку Ф.Г. суму гонорару за надану правову допомогу в розмірі 3200 гривень в рахунок оплати вартості наданих юридичних послуг.

За таких обставин суд вважає, що вказані документи є належними доказами на підтвердження здійснення ОСОБА_4 фактичних витрат на правничу допомогу в сумі 3200 грн., внаслідок чого дані витрати саме в такій сумі підлягають стягненню з відповідачки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. ст. 744, 755, 756 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 133, 141, 212, 247, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання укладений 05.12.2001 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Бершадського нотаріального округу Вінницької області Касевич О.С. та зареєстрований в реєстрі № 2427, повернувши сторони в первісний стан.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору та 3200 (три тисячі двісті) грн. витрат на правову допомогу захисника.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О. Г. Рудь