Справа № 766/794/20
24.04.2020р. Херсонський міський суд Херсонської області
у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,
при секретарі Матієнко А.О.,
справа №766/794/20, провадження №2/766/6089/20
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-
16.01.2020 року позивачі звернулися до Херсонського міського суду Херсонської області з даним позовом, посилаючись на те, що є власниками квартири де зареєстроване місце проживання відповідача, який там не проживає з 2010 року, особистих речей відповідача не має в помешканні. Просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
31.01.2020 року відкрито провадження за даним позовом ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області та призначено підготовче засідання.
Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 02.02.2020 року обрано склад суду в іншому складі.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі, вирішено питання про виклик свідків, призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання з`явились позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
В судове засідання з`явився представник позивачів Ветух Н.В., ОСОБА_5 О.М., ОСОБА_3 адвокат Ігнатов Д.Б. Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвала про заочний розгляд справи постановлена без виходу до нарадчої кімнати та занесена в протоко судового засідання.
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів підтримали позовні вимоги в повному обсязі та дали пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечували. Пояснили, що відповідач не проживає в квартирі понад 10 років. Факт реєстрації його місця проживання не дозволяє оформити субсидію та належним чином користуватись власністю.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що відповідач ОСОБА_4 не проживає в квартирі з дня реєстрації місця проживання, його місце проживання було зареєстроване за даною адресою, оскільки він є чоловік її доньки, ні донька ні він не проживали за даною адресою вже 10 років. Зазначила, що її донька та відповідач виїхали з країни.
Крім того позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона отримала повістки про виклик в суд відповідача ОСОБА_4 та розписалась на повідомленнях про вручення поштового відправлення. Також пояснила, що в позові зазначено про неможливість встановити фактичне місце проживання відповідача, оскільки їй не було відомо адресу його фактичного місця проживання.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що є сусідом позивачів, відповідач їх зять, який приблизно десять років у квартирі не проживає. Бувала в квартирі позивачів, речей відповідача не бачила. Підтвердила правдивість обставин, викладених в акті про непроживання.
Суд, заслухавши учасників справи, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
У відомостях про реєстрацію права власності, що міститься на свідоцтві про право власності зазначено про реєстрацію права власності на дану квартиру за ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .
Згідно свідоцтва про переміну прізвища серія НОМЕР_2 ОСОБА_7 змінила ІНФОРМАЦІЯ_1 на « ОСОБА_10 ».
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 ОСОБА_11 та ОСОБА_4 уклали шлюб 18.04.2003 року.
Згідносвідоцтва про переміну прізвища серія НОМЕР_4 ОСОБА_8 змінила ІНФОРМАЦІЯ_1 на « ОСОБА_10 ».
Відповідно до копії паспорта серія НОМЕР_5 , ОСОБА_12 має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 ; з 30.04.2011 року.
Факт непроживання відповідача ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 підтверджено актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 02.01.2020 року складеним ТОВ КК «Альянс», членами комісії ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 із посиланням на пояснення сусідів, в тому числі і на пояснення ОСОБА_16 , яка підтвердила дані обставини під час допиту в якості свідка в судовому засіданні.
Відсутність речей відповідача та його не проживання у житловому приміщенні, з часу реєстрації місця проживання, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_16 . У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні з дати реєстрації місця проживання, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 90, 235, 258, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Київ, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п.3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст. 354 цього Кодексу продовжується на строк дії такого карантину.
Повний текст рішення виготовлено 28.04.2020 року.
СуддяІ. Ю. Зуб