ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/779/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-75/11 Категорія: на ухвалу Корман О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

боржник (скаржник) - ОСОБА_1 ,

стягувач - ПАТ АБ «Укргазбанк»,

виконавець - заступник начальника Уманського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції Паливода О.П.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу боржника на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.02.2020 (повний текст складено 24.02.2020, суддя в суді першої інстанції Корман О.В.) про залишення без розгляду скарги боржника ОСОБА_1 на дії заступника начальника Уманського РВ ДВС Паливоди Олени Петрівни, стягувач ПАТ АБ «Укргазбанк»,

в с т а н о в и в :

24.02.2020 боржник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, якою просила скасувати постанови заступника начальника Уманського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції Паливоди О.П. від 20.01.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №61007760, про стягнення виконавчого збору ВП №61007760, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №61007760, про арешт майна боржника ВП №61007760, про арешт коштів боржника ВП №61007760.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.02.2020 вказану скаргу залишено без розгляду з підстав того, що скаржник пропустила процесуальні строки для звернення до суду. Суд зазначив, що скаржник отримала копії оскаржуваних рішень 11.02.2020. Скарга подана до суду 24.02.2020, тобто з пропуском 10-денного строку, визначеного ст.449 ЦПК України. Про поважність пропуску строку звернення до суду зі скаргою ОСОБА_1 не зазначає та не просить суд поновити їй вказаний строк.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, скаржник подала 16.03.2020 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду для продовження розгляду. Зазначає, що ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає порядок оскарження рішень та дій виконавця щодо виконання судового рішення та є спеціальною правовою нормою, що має пріоритет в застосуванні судом перед нормами ЦПК України. Суд протиправно прийняв рішення, яке перешкоджає скаржнику отримати судовий захист.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Уманського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) просив суд апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залитими без змін оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що оскаржувані рішення державного виконавця скаржником одержано 11.02.2020, що під сумнів ніким не ставиться.

Скаргу на рішення державного виконавця подано 24.02.2020.

При цьому ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Одночасно ч.1 ст.449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З огляду на встановлений ст.122 ЦПК України порядок обчислення процесуальних строків зазначений десятиденний строк слід обчислювати в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм ЦПК України та застосовується й у інших процесуальних кодексах України.

З системного аналізу встановлених при розгляді цієї справи обставин (часу отримання скаржником оскаржуваних рішень державного виконавця та часу подання до суду скарги на ці рішення) вбачається, що скаржник пропустила строки на звернення до суду, встановлені ст. 449 ЦПК України (10 календарних днів), однак подала скаргу в межах строків, передбачених ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» (10 робочих днів).

Отже необхідно встановити яка саме норма права регламентує строки оскарження дій державного виконавця у порядку цивільного судочинства - ч.1 ст.449 ЦПК України чи ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», які за обставин цієї справи є конкуруючими.

Апеляційний суд враховує, що ч.1 ст.3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, ЗУ «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отже за змістом цієї норми при здійсненні цивільного судочинства суд керується в першу чергу положеннями ЦПК України, а не ЗУ «Про виконавче провадження».

ЦПК України регулює порядок оскарження саме до суду дій державного виконавця, на виконанні якого перебуває судове рішення. Право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю ухваленого за правилами ЦПК України судового рішення та з його примусовим виконанням. Відповідні положення вміщено у розділі VIІ цього Кодексу «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Стаття 74 ЗУ «Про виконавче провадження» регулює оскарження дій державного виконавця не тільки до суду, а й до інших органів. Так, відповідно до ч.3 ст.74 зазначеного Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Стаття 74 ЗУ «Про виконавче провадження» регулює відносини з оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців при виконанні не тільки судових рішень, але й інших виконавчих документів.

Ураховуючи викладене, можна дійти висновку, що ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» є загальною нормою по відношенню до ст.449 ЦПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

Отже в даному випадку при обчисленні строків звернення до суду зі скаргою на дії ДВС пріоритет в застосуванні має ч.1 ст.449 ЦПК України, а не ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», як помилково вказує скаржник. Таким чином суд першої інстанції вірно вказав у цій справі про те, що скаргу на дії ДВС скаржником подано з пропуском процесуальних строків, що у розумінні вимог ст.126 ЦПК України є підставою для залишення її без розгляду.

Такі висновки відповідають правовій позиції ВП ВС від 13.03.2019 у справі №920/149/18 та свідчать про помилковість апеляційних доводів скаржника про протилежне.

Крім того, доводи скаржника про те, що суд протиправно прийняв рішення, яке перешкоджає отримати судовий захист, не можуть свідчити про наявність в особи права на доступ до суду всупереч порядку, встановленого чинним процесуальним законом.

Скаржнику слід звернути увагу на те, що за вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким є принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Отже з урахуванням вимог ч.2 ст.449 ЦПК України про те, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом, суд не міг з власної ініціативи без відповідного клопотання скаржника вирішувати питання про поновлення процесуальних строків на звернення зі скаргою до суду.

Доступ до правосуддя скаржника буде належним чином забезпеченим у разі подання нею скарги із обґрунтованим клопотанням про поновлення процесуальних строків для цього.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.02.2020 про залишення без розгляду скарги у даній справіналежить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.02.2020 про залишення без розгляду скарги боржника ОСОБА_1 на дії заступника начальника Уманського РВ ДВС Паливоди Олени Петрівни, стягувач ПАТ АБ «Укргазбанк» - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 28.04.2020.

Суддя-доповідач

Судді