Провадження № 22-з/4808/30/20
Головуючий у 1 інстанції Барашков В.В.
Суддя-доповідач Матківський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Горейко М.Д., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

розглянувши у судовому засіданні заяву Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості в особі ліквідатора Седлецького Олександра Валентиновича про роз`яснення постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, третя особа арбітражний керуючий Градюка Олександр Іванович про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2014 року рішення Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове. Поновлено на роботі ОСОБА_1 на посаді лікаря медпункту Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості. Стягнуто з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на користь ОСОБА_1 21 431, 06 гривень заробітку за час вимушеного прогулу та на користь держави 214, 31 гривень судового збору. Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення на його користь середнього заробітку за один місяць в розмірі 1530, 79 гривень допущено до негайного виконання.

14 квітня 2020 року ліквідатор Седлецький О.В. подав заяву про роз`яснення постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2014 року.

Заява обґрунтована тим, що постановою у справі №359/10023/16-ц Верховний Суд виклав правову позицію щодо утримання прибуткового податку із визначених судом сум заробітку, які належать до виплати працівнику. Верховний Суд дійшов висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, розраховуються без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку повинен нарахувати роботодавець під час виконання відповідного судового рішення.

Зазначив, що суд під час вирішення питання про призначення суми вказує суму без відрахування з неї податків і зборів. При цьому в резолютивній частині рішення обов`язково має бути зазначено, що суму визначено без утримання податку. Стягнення і сплата прибуткового податку покладаються на роботодавця, який самостійно розраховує суму податкових відрахувань і зменшує суму, призначену судом, на суму нарахованих податків.

Необхідності виклику учасників справи в судове засідання немає, тому розгляд справи здійснюється без участі сторін.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення необхідно відмовити.

Відповідно до положень ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Згідно рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2014 року рішення Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове. Поновлено на роботі ОСОБА_1 на посаді лікаря медпункту Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості. Стягнуто з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на користь ОСОБА_1 21 431, 06 гривень заробітку за час вимушеного прогулу та на користь держави 214, 31 гривень судового збору. Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення на його користь середнього заробітку за один місяць в розмірі 1530, 79 гривень допущено до негайного виконання.

На виконання рішення 13 серпня 2014 року видано два виконавчих листи.

У мотивувальній частині рішення суд зазначив, що у зв`язку з поновленням позивача на роботі підлягає стягненню середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи із середньомісячного заробітку 1530, 79 гривень, що підтверджено довідкою організації відповідача (а.с. 33, т.1). Вимушений прогул на час ухвалення рішення з часу звільнення позивача з роботи складає 14 місяців, а тому стягненню підлягає 21 431, 06 гривень.

Таким чином, призначена до виплати сума 21431, 06 гривень середньомісячного заробітку визначена судом апеляційної інстанції без відрахування з неї податків і зборів.

Питання визначення сум податків та зборів із присуджених до стягнення з роботодавця на користь працівника заробітку за час вимушеного прогулу роз`яснено у постанові Верховного Суду у справі №359/10023/16-ц від 18 липня 2018 року.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Постанови Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

За даними автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження, відкрите 13 жовтня 2014 року завершено, судове рішення з виконання стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 виконане.

Згідно вимог ч.2 ст. 271 ЦПК подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається тільки, якщо судове рішення не виконане.

За результатами розгляду даного питання встановлено, що рішення суду про стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу виконане, що підтверджується інформацією виконавчого провадження, тому відсутні законні підстави для роз`яснення зазначеного рішення, і у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 271, 381 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості в особі ліквідатора Седлецького Олександра Валентиновича про роз`яснення постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, третя особа арбітражний керуючий Градюка Олександр Іванович про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: М.Д. Горейко

І.О. Максюта