Справа № 513/394/20
Провадження № 6/513/14/20
Саратський районний суд Одеської області
25 травня 2020 року суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заінтересовані особи: стягувач Одеська митниця ДФС, боржник ОСОБА_1 , про встановлення чи зміну способу або порядку виконання (в порядку статей 18,33 Закону України "Про виконавче провадження")
В С Т А Н О В И В:
Заява обґрунтована тим, що 11.12.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (АСВП № 57894102), яку було надіслано сторонам виконавчого провадження.
Боржник рішення суду самостійно не виконав, у зв`язку з чим, державний виконавець розпочав його примусове виконання.
16.01.2019 року на вказане рухоме майно накладено арешт та оголошено у розшук. Однак, при повторному запиті щодо вказаних автотранспортних засобів встановлено, що вони за ОСОБА_1 не зареєстровані.
Заявник зазначає, що ОСОБА_1 перереєстровані вказані транспортні засоби з наявним арештом від 16.01.2019.
Вивчивши подання та додані до нього документи суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.
Загальні вимоги щодо форми та змісту позовної заяви встановлені частиною 3 ст.175 ЦПК України, проте заява зазначеним вимогам не відповідає.
Відповідно до ст. 435 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Отже, до суду належить звертатись з поданням, а не із заяваю.
Від імені Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заяву підписала головний державний виконавець Щеглова Є.В.
Проте всупереч вимогам ч.7 ст.177 ЦПК України до заяви не додано довіреності чи іншого документу, що підтверджує повноваження головного державного виконавця Щеглової Є.В. на представництво Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
В заяві не зазначено прізвище, ім`я та по батькові головного державного виконавця, її місцезнаходження, номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.
До заяви не додано підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви щодо того ж боржника з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Частиною 1 ст.177 ЦПК України визначено, що позивач повинен додати до позовоної заяви її копії та копії всіх докуиментів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачене цим Кодексом.
Пунктом 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) встанорвлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис".
Всупереч положенням частини 1 ст.177 ЦПК України заяву подано до суду в одному примірнику з одним пакетом копій документів, які не засвідчені з дотриманням вимог наведеного вище стандарту.
Тому заявнику необхідно надати заяву з копіями документів, засвідчених належним чином, відповідно до кількості заінтересованих осіб.
Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Тому суд вважає за необхідне заяву залишити без руху, надавши державному виконавцю строк для усунення недоліків.
Якщо державний виконавець у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України подання буде вважатися неподаним і буде йому повернуто.
Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 258- 261 ЦПК України, суддя
У Х В А Л И В:
заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заінтересовані особи: стягувач Одеська митниця ДФС, боржник ОСОБА_1 , про встановлення чи зміну способу або порядку виконання (в порядку статей 18,33 Закону України "Про виконавче провадження") - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя А. І. Бучацька