ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6144/20 Справа № 183/2630/19 Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д. І. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про оспорювання батьківства

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що 06 лютого 2018 року виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 04. Сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина та на її утримання, як дружини, не надає, він є працездатним, офіційно працює, фізично здоровий, на його утримання інших дітей немає, а тому може надавати їй матеріальну допомогу. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просила суд стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25% з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 25% з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною - ОСОБА_3 трьох років (а.с. 1, 13-15, 46-48).

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства, в якому просив виключити відомості про його батьківство з актового запису № 16 від 06 лютого 2018 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 68-70).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнені частково.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 23 квітня 2019 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства - відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 1 536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Судові витрати за зустрічним позовом покладено на ОСОБА_2 (а.с. 138-144).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду 1 інстанції, просить скасувати судове рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини повністю та ухвалити у відповідній частині нове рішення, а саме стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/10 частини від заробітку, починаючи з часу ухвалення рішення і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років - відмовити у повному обсязі (а.с. 152-158).

Враховуючи те, що апелянт в своїй апеляційній скарзі фактично оскаржує рішення суду в частині задоволених позовних вимог, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного рішення суду першої інстанції в цих межах. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом - не перевіряється.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 06 лютого 2018 року виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 04. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 було присвоєне прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 від 06 лютого 2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що складено актовий запис № 16, батьками якого зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 від 06 лютого 2018 року.

Судом 1 інстанції також встановлено, що з 01 січня 2018 року ОСОБА_2 працює водієм автотранспортних засобів (0302) в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дніпромлин», його заробітна плата становить 4220,00 грн. на місяць, що підтверджується довідкою з місця роботи №67-ок від 10 грудня 2019 року та довідкою про доходи № 63 від 29 січня 2020 року.

Між тим судом встановлено, що ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Перещепинської міської радим № 293 від 06 лютого 2020 року.

Встановлено, що з 03 червня 2019 року ОСОБА_1 перервала декретну відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та працює у відділі освіти Перещепинської міської ради на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Перещепинської ради, згідно наказу № 77-к від 17 травня 2019 року з повним тижневим навантаженням та отримує заробітну плату на місяць в розмірі 7900,00-11000,00 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи № 146 від 06 лютого 2020 року та довідкою про доходи № 147 від 06 лютого 2020 року.

Задовольняючи часткового позовні вимоги та стягуючи з відповідача на утримання дити 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця та 1/6 частку доходів відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд 1 інстанції посилаючись на ст. ст. 180, 181 СК України, ст. ст. 75, 84 СК України, виходив з їх обґрунтованості.

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або)натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Зі справи вбачається, що відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, на обліку в службі зайнятості, як безробітний, не перебуває, не позбавлений обов`язку утримувати малолітню дитину й дружину, та має змогу надавати матеріальну допомогу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції встановивши вказані обставини, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , визначивши їх розмір у частці від заробітку в розмірі, зазначеному у судовому рішенні. Сума стягуваних аліментів відповідає інтересам та потребам дитини, а також потребам дружини.

Посилання ОСОБА_2 на те, що на його утриманні перебуває мати пенсіонерка не звільняє його від обов`язку сплачувати.

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, правові підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не спростовують обґрунтованих висновків суду, та зводяться до викладення відповідачем обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в оскарженій частині відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України і його в цій частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: