г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 212/4895/18
Номер провадження 2/213/857/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Нестеренка О.М.

секретар судового засідання - Шрам В.А.,

за участі представника позивача - Мироненко М.О.,

представника відповідача - Брік Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за уточненим позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який в наступному, під час розгляду справи після скасування заочного рішення, уточнив, та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 3652,25 грн., в тому числі: основний борг у сумі 2820,42 грн., інфляційні збитки у сумі 570,75 грн., 3% річних у сумі 261,08 грн., а також судовий збір у розмірі 1761,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з 01.02.2014 ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» розпочало виконання функцій управителя багатоквартирними будинками Інгулецького району м. Кривого Рогу на підставі Договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, в тому числі і будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 в цьому будинку, між ним та Позивачем 17.10.2016 було укладено договорі про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 42/46-Г, в тому Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які позивач надавав останньому в період з 05.08.2016 по 01.05.2020 на суму 10927,46 грн. У зв`зку із частковою оплатою вартості отриманих послуг заборгованість становить 2820,42 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України відповідачу було нараховано інфляційні збитки у розмірі 570,75 грн. та 3% річних у розмірі 261,08 грн.

Оскільки Позивач свої зобов`язання по наданню послуг виконував, проте Відповідач сплачував нараховані суми за надані послуги не в повному обсязі, тобто не виконував належним чином свої зобов`язання, і виникла вказана заборгованість, яку Позивач просить стягнути з Відповідача.

Як зазначає Позивач, через наявність заборгованості він звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, але судовий наказ №212/4154/17 було скасовано ухвалою суду від 21.09.2017, у зв`язку з чим Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідач, не погодившись з позовними вимогами, подав відзив на позов, в якому просив врахувати, що позивач в своїй позивній заяві не вірно вказав обставини справи. Між ними була домовленість, що він ремонтую покрівлю, а йому це враховується при сплаті платежів. Зазначив, що це підтверджується укладеним між сторонами договором № 42/46-П від 17.10.2016, згідно з п.п.3.1.1 якого Споживач має право на отримання вчасно та відповідної якості послуг згідно із законодавством; згідно з п.п.3.1.3 - на зменшення розміру плати за надання послуг у разі їх ненадання або в не повному обсязі; згідно з п.п. 3.1.4 - на відшкодування збитків, заподіяних його майну та/або приміщенню, шкоди заподіяної його життю чи здоров`ю в наслідок незадовільного санітарного утримання; згідно з п.п. 3.1.7 - на зменшення розміру плати за перевищення строків проведення ремонтно - профілактичних робіт та отримання компенсацій.

Оскільки під час дощу відбувається затоплення його квартири, він неодноразово звертався із заявами до Управителя - 17.10.2016, 14.07.2017, а всього з жовтня 2016 року по березень 2020 року він особисто і разом з сусідами колективно написав до Управителя 6 заяв, надавав останньому дискету з відео та фото фіксуванням руйнування квартири, карниза, стіни між під`їздом та його квартирою на 4 поверсі. Також надавав товарні чеки, що підтверджують його витрати на будівельні матеріали, руберойд, які він купував самостійно для проведення ремонту покрівлі. Всього в період з 03.01.2017 по 27.09.2018 на ремонт ним було витрачена сума 6805 грн. без обліку витрат на роботу та час. Однак, Позивач не погодився врахувати його витрати в рахунок комунальних платежів, і подав до суду позов 15.08.2017, це рішення було оскаржено в Жовтневому районному суді міста Кривого Рогу, після чого позивач подав в Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу на суму 7234,69 грн., яка не відповідає дійсності, оскільки власником квартири він став тільки з 05.08.2016, і з цієї дати по 01.06.2018 сплатив 2333,27 грн., з нарахованих 3303,59 грн. (не враховуючи субсидію, яку він отримував з 01.01.2018 по 30.04.2018. вважає, що його борг склав 970,32 грн., а витрати на цей період склали 6805 грн. Тому, оскільки він фактично зробив самотужки ремонт покрівлі, просить відмовити позивачу в позові, а також пропонує позивачу укласти мирову угоду і зробити перерахунок з урахуванням суми ремонту згідно наданих ним товарних чеків.

Представник позивача, отримавши письмові пояснення ОСОБА_1 , надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» здійснює нарахування за надані послуги, керуючись нормами та вимогами Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», і утримує будинок в цілому, а не його окремі частини.

Вважає, що надавши суду квитанції на підтвердження понесених витрат, відео з видами квартири та будинку, Відповідач не надав докази щодо предмету спору, а саме відсутності заборгованості. Зазначив, що відповідно до укладеного між сторонами договору, споживач у разі порушення виконавцем умов договору має право викликати його представника для складання та підписання претензій споживача, якому зазначаються строки, вили, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача в 2-денний термін, як передбачено договором, та скласти Акт-претензію і скрипіти його підписами споживача та виконавця послуг. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. За відсутності таких документів, вважає, що Відповідачем не було надано жодного належного доказу на підтвердження ненадання Позивачем йому житлово-комунальних послуг за період виникнення заборгованості.

У відповіді на відзив представник Позивача зазначив, що з 10.06.2018 набрав чинності новий Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, яким змінилася процедура надання житлово-комунальних послуг. Так, згідно зі ст.12 цього Закону, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до нового законодавства 10.06.2018 між що ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» та уповноваженою особою будинку АДРЕСА_1 було укладено договір про надання послуг з управління будинком № 2509/03-18Ю. Згідно з цим договором послуги надаються мешканцям всього будинку, а не одноособово конкретному споживачу, тому всі співвласники житлових і нежитлових приміщень несуть солідарну участь в оплаті за дані послуги незалежно від свої частки у майні будинку. Тобто ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» здійснює нарахування мешканцям будинку , в тому числі і Відповідачу за конкретно надані послуги, а у разі якщо послуга на надавалася, то і нарахування не здійснюється.

Щодо ремонту покрівлі будинку над квартирою Відповідача, то Позивач зазначив, що дані роботи виконувались Позивачем у листопаді 2018 року та були виставлені мешканцям будинку до сплати саме в листопаді 2018 року. Після цього від Відповідача не надходило жодних викликів представника підприємства для перевірки якості наданих послуг або для фіксації будь-яких порушень з метою здійснення в подальшому перерахунку. Позивач наполягає на задоволенні уточненого позову.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Оскільки Відповідач є власником квартири і співвласником нежитлових приміщень в будинку, де знаходиться належна йому квартира, він відповідно до ст.319 ЦК України, згідно з якою власність зобов`язує, повинен утримувати житло, сплачувати послуги, що надає Позивач. На задоволенні уточненого позову наполягає.

Представник Відповідача за довіреністю в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на свої письмові пояснення, оскільки Відповідач самостійно здійснював ремонт покрівлі, а надавач послуг не виконав взяті на себе зобов`язання врахувати витрачені ним кошти при здійсненні розрахунку боргу .

Вислухавши думку представників сторін, ознайомившись з письмовими матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Позивач надає споживачам послуги в порядку Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд»; Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій».

Оскільки спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками спільного майна в такому будинку, а тому повинні оплачувати послуги, що отримують, відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 22.09.2017 /а.с.28/, є власником вказаної квартири, що сторонами не оспорювалось, а отже - є споживачем житлово-комунальних послуг, що надає Позивач. 17.10.2016 року між ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій /а.с.8/. 10.06.2018 між що ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» та уповноваженою особою будинку АДРЕСА_1 укладено договір про надання послуг з управління будинком № 2509/03-18Ю /а.с.203-206/.

Отже, належними доказами підтверджується, що між Позивачем та Відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню з іншого боку, житлово-комунальних послуг, які врегульовано Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Оскільки сторони у справі є учасниками правовідносин з надання виконавцем та своєчасної оплати споживачем вартості одержаних житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, а також відповідно до тарифів, затверджених рішенням виконкому Криворізької міської ради 27.12.2011, Позивачем надавалися Відповідачеві послуги з утримання будинку, споруд, прибудинкової території.

Згідно з наданими представником Позивача доказами, на обслуговуванні ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» знаходиться будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання якого Позивач несе витрати, що підтверджено відповідною інформацією /а.с.175-179, 207-209/.

Сторони не оспорюють той факт, що квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності Відповідачу, знаходиться у будинку, що обслуговує Позивач.

Нормою ст.319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

За приписами ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку на праві спільної сумісної власності. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав».

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин, статтею 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено обов`язок споживача своєчасно сплачувати житлово - комунальні послуги.

Наданим Позивачем розрахунком підтверджується, що в період з 05.08.2016 по 01.05.2020 підприємством було надано Відповідачу послуг на суму 10927,46 грн. Відповідачем оплачено 8107,04 грн. Залишок заборгованості становить 2820,42 грн. /а.с.171/.

Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Виходячи з положень зазначених норм закону, власники житла зобов`язані його утримувати.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчини на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Належних доказів тому, що Відповідач не користується послугами, що надає Позивач, суду не надано. Навпаки, з розрахунку видно, що Відповідач частково здійснював оплату за спожиті послуги. Заперечення представника Відповідача про те, що він начебто погодив з керівництвом Управителя зарахування витрат та ремонт покрівлі до суми наданих послуг, суд не може прийняти до уваги, оскільки доказів цьому Відповідачем не надано. Дійсно, з наданих Відповідачем і оглянутих судом відеодоказів, вбачається незадовільний стан покрівлі в будинку, де мешкає Відповідач. Наданими квитанціями підтверджується придбання будівельних матеріалів, однак, суд не може вважати докази їх купівлі доказами понесених витрат на заміну покрівлі в будинку. Відповідач хоч і надав докази того, що він звертався до постачальника послуг з заявами про необхідність відремонтувати дах в будинку, але не надав доказів того, що він просив здійснити перерахунок нарахованих йому сум, що свідчить про те, що він не намагався вирішити питання щодо неякісного або не в повному обсязі надання послуг, і вважає, що у разі наявності домовленості між сторонами, про що стверджує Відповідач, він має право на регресне відшкодування витрат з Позивача.

Тому, з огляду на те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд вважає, що Відповідачем не надано достатніх доказів, які є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Відповідача суми заборгованості за надані послуги з обслуговування будинку.

Таким чином, суд погоджується, що Відповідач має зобов`язання перед Позивачем по оплаті житлово-комунальних платежів.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до цієї норми Позивачем на залишок заборгованості нараховано інфляційні втрати в розмірі 570,75 грн. та 3% річних у розмірі 261,08 грн. /а.с.170/.

Суд вважає, що Позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують, що його права стосовно своєчасного та повного отримання оплати послуг порушено Відповідачем, у зв`язку з чим вони підлягають відновленню, а уточнені позовні вимоги - задоволенню.

Оскільки відповідно до ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в разі задоволення позовних вимог покладаються на відповідача, то підлягає стягненню з відповідача судовий збір, який сплачений позивачем під час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу (800,00 грн.) та з цією позовною заявою (962,00 грн.), а всього на суму 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 67, 68, 156 ЖК України, ст.ст.509, 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст.76-81, 141, 228-229, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Уточнений позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІСЕРВІС-КР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІСЕРВІС-КР", , заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 05.08.2016 по 01.05.2020 у розмірі 2820 (дві тисячі вісімсот двадцять) грн. 42 коп., суму інфляційних збитків у розмірі 570 (п`ятсот сімдесят) грн. 75 коп. та 3 % річних у розмірі 261 (двісті шістдесят одна) грн. 08 коп., а всього стягнути 3652 (три тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІСЕРВІС-КР" судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано, або якщо апеляційну скаргу подано, то після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "СІТІСЕРВІС-КР" - 50008, м. Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, 34 А офіс 3;

Відповідач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено в судовому засіданні 20.10.2020.

Повне рішення складено 26.10.2020.

Суддя О.М. Нестеренко