Номер провадження 2-о/754/192/20
Справа №754/3114/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21 квітня 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в приміщенні суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім?ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , -

встановив:

10.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 внаслідок систематичного вчинення психологічного та фізичного домашнього насильства.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказала, що з 14.11.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . Багато років сімейне життя не ладилось і постійно погіршувалось. Починаючи з літа 2019 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. На фоні діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім`ю та постійних незгод в родині, між подружжям почали виникати сварки, які переросли в достатньо серйозні конфлікти, під час яких поведінка ОСОБА_2 була надто агресивною, почав погрожувати ОСОБА_1 та її рідним фізичною розправою, а також відібранням дитини.

Згодом ОСОБА_2 почав піднімати руки на ОСОБА_1 , завдаючи тілесні ушкодження, внаслідок чого заявниця декілька разів викликала поліцію, яка фіксувала вказані обставини. Також заявниця зверталася до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи щодо фіксування тілесних ушкоджень, які відображені у висновку експертного дослідження № 043-443-2019 від 16.04.2019 р.

Постійні побиття з боку ОСОБА_2 стали підставою розриву їх відносин.

24.01.2020 року ОСОБА_1 подала заяву до суду про розірвання шлюбу, та заяву до поліції щодо відкриття кримінального провадження про домашнє насильство в сім`ї, але ОСОБА_2 не залишає її в спокою, весь час переслідує та їх неповнолітню доньку, підстерігає під дверима власної квартири та під навчальним закладом, де навчається донька. Постійно телефонує і пише на телефон ОСОБА_1 та донці смс-повідомлення, в яких містяться погрози.

Заявниця зазначає, що постійно зазнає психологічного тиску з боку ОСОБА_2 . На її адресу та на адресу членів сім`ї постійно надходять погрози вбивством, як в телефонних розмовах так і в текстових повідомленнях. Крім того, агресивна поведінка ОСОБА_2 вже почала турбувати сусідів, оскільки він погрожує і сусідам. На даний час заявниця, турбуючись за своє та доньки життя, вимушена переховуватися від ОСОБА_2 .

Враховуючи викладені осбтавини, заявник вважає, що лише шляхом видачі обмежувального припису можна припинити насильницькі дії, що вчиняються заінтересованою особою відносно неї та дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву за викладеними обставинами та просила про її задоволення.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що всі смс-повідомлення з погрозами, які наявні в матеріалах справи, він надсилав заявниці та визнав, що його дії по відношенню до заявниці є нав`язливими.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З 14.11.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 .

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Так, судом встановлено, що учасники справи є подружжям, мають спільну дочку, проживають разом, місцем проживання дитини є місце проживання матері та батька.

Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, які виникли з різних сімейних питань. Починаючи з літа 2019 року, шлюбні відносини фактично припинено.

Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , заявниця обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї та доньки психологічне та фізичне насильство.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують чинення домашнього насильства відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , а тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви щодо видачі обмежувального припису для захисту неповнолітньої ОСОБА_3 .

При цьому, враховуючи надані заявницею докази та поянення самого ОСОБА_2 , який в судовому засіданні визнав неправомірність своїх дій відносно ОСОБА_1 , суд вважає, що заявниця, як жертва домашнього насильства потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, ст. ст.141, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім?ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким протягом чотирьох місяців, а саме з 21 квітня 2020 по 21 серпня 2020 року заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) наближатися до прибудинкової території місця проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою - АДРЕСА_2 .

Видати обмежувальний припис, яким протягом чотирьох місяців, а саме з 21 квітня 2020 по 21 серпня 2020 року заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) вести листування, телефонні переговори з постраждалою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто та через третіх осіб.

Видати обмежувальний припис, яким протягом чотирьох місяців, а саме з 21 квітня 2020 по 21 серпня 2020 року заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання якої - АДРЕСА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

В іншій частині вимог - відмовити.

Про видачу обмежувальних приписів відносно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) повідомити Деснянське УП ГУНП в м. Києві, Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію шляхом направлення копії рішення суду для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя