Справа № 344/9513/17
Провадження № 2-р/344/64/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Ковалюк І.П.,

секретаря Караїм Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Седлецького О.В. про роз`яснення заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2018 року та додаткового рішення від 02 квітня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Ліквідатор Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Седлецький О.В. звернувся в суд із вказаною заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2018 року позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача арбітражного керуючого Седлецького Олександра Валентиновича про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задоволено частково. Постановлено поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді мийника посуду їдальні Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості з 29 червня 2017 року; стягнути з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 червня 2017 року до 14 березня 2018 року у розмірі 47 724 гривні 45 копійок з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів та заборгованість по заробітній платі за період з січня 2017 року по 29 червня 2017 року у розмірі 19873 гривня 82 копійки. Додатковим рішенням від 02 квітня 2018 року присуджено стягнути із Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 8203 гривні 52 копійки з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів. Постановою у справі № 359/10023/16-ц Верховний суд виклав правову позицію щодо утримання прибуткового податку із визначених судом сум заробітку, які належать до виплати працівнику. Верховний суд зазначив, що основні моменти стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати. Зокрема, відповідно до порядку під час обчислення середньої заробітної плати включаються: основна зарплата, доплати і надбавки, премії, винагорода за підсумком річної роботи за вислугу років. Усі виплати включаються до розрахунку середньої заробітної плати в тому розмірі у якому їх нараховано, без виключення сум відрахування на податки та стягнення аліментів. Верховний суд дійшов висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, розраховуються без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку повинен нарахувати роботодавець під час виконання відповідного судового рішення. Тобто суд під час вирішення питання про призначення суми вказує суму без відрахування з неї податків і зборів. При цьому в резолютивній частині рішення обов`язково має бути зазначено, що суму зазначено без утримання податку. Стягнення і сплата прибуткового податку покладаються на роботодавця, який самостійно розраховує суму податкових відрахувань і зменшує суму, призначену судом, на суму нарахованих податків.

Частиною 3 ст. 271 ЦПК України визначено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Необхідності повторного виклику учасників справи в судове засідання судом не встановлено, тому розгляд заяви про роз`яснення судового рішення ухвалено провести у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2018 року по справі 344/9513/17, позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача арбітражного керуючого Седлецького Олександра Валентиновича про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задоволено частково.

Судом вирішено:

- поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді мийника посуду їдальні Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості з 29 червня 2017 року;

- стягнути з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 червня 2017 року по 14 березня 2018 року у розмірі 47724 гривні 45 копійок з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів;

- стягнути з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з січня 2017 року по 29 червня 2017 року у розмірі 19873 гривні 82 копійки;

- стягнути з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової і лікеро-горілчаної промисловості в спеціальний фонд Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.

Додатковим рішенням від 02 квітня 2018 року судом присуджено стягнути із Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 8203 гривні 52 копійки з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.

Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Дану позицію Верховним Судом викладено в ухвалі від 01 серпня 2019 року у справі № 667/7960/14-ц.

Із тексту заочного рішення суду від 14 березня 2018 року та додаткового рішення від 02 квітня 2018 року вбачається, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 червня 2017 року до 14 березня 2018 року у розмірі 47 724 гривні 45 копійок, заборгованість по заробітній платі за період з січня 2017 року по 29 червня 2017 року у розмірі 19873 гривні 82 копійки, а також компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 8203 гривні 52 копійки, які суд присудив до стягнення із Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової і лікеро-горілчаної промисловості на користь ОСОБА_1 , судом визначені без віднімання сум податків та зборів, та будь-яких інших обов`язкових платежів та внесків.

Усі податки і збори із вказаних сум повинен нарахувати роботодавець під час виконання судового рішення.

Тому в цій частині резолютивна частина заочного рішення від 14 березня 2018 року, а також додаткове рішення від 02 квітня 2018 року, викладені у чіткій та зрозумілій формі, та не допускають декілька варіантів тлумачення.

За відсутності підстав для роз`яснення заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2018 року та додаткового рішення від 02 квітня 2018 року, у задоволенні заяви ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Седлецького О.В., слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 271 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Седлецького О.В. про роз`яснення заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2018 року та додаткового рішення від 02 квітня 2018 року, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог п. 3 Розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Ковалюк І.П.