Справа № 702/124/20
Провадження № 2-о/702/9/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження у справі

22 травня 2020 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

під головуванням судді: Мазай Н. В.

за участю секретаря судового засідання : Шевчук О.А.

сторони: не з`явились

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Підставою своїх вимог вважає те, що він внаслідок захворювання та після проходження відповідної процедури 20 вересня 2019 року отримав довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №465216, за якою йому була призначена II група інвалідності, безтерміново.

Після проходження процедури оформлення інвалідності він звернувся до Монастирищенського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Черкаській області, за місцем свого проживання, із документами з метою оформлення пенсії по інвалідності.

Ним були подані потребуючі документи, які засвідчували факт отримання та призначення інвалідності, а також документи про страховий стаж. На підтвердження страхового та трудового стажу він надав оригінал трудової книжки про його зайнятість. При перегляді відомостей з трудової книжки працівником відділу обслуговування йому було роз`яснено щодо надання додаткових документів, які підтверджують трудовий стаж та виплату заробітної плати відносно працевлаштування, яке мало місце до 01.01.2000. Однак, отримати такі відомості він позбавлений можливості з огляду на наступне.

З оригіналу трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5 червня 1993 року він, був прийнятий на роботу 28.05.1993 у відділення охорони при Монастирищенському РВ ВС сторожем за відповідним наказом. Певний час він працював на даній роботі, потім був звільнений за власним бажанням.

За записом №3 зробленим в трудовій книжці він був прийнятий водієм грузового автомобіля в Мале приватне підприємство фірма «Орбіта». На момент прийняття на роботу був виданий наказ №38 від 07.09.1993 де пропрацював до 16.06.1996. 17.06.1996 він був звільнений з роботи за власним бажанням про що складено та видано наказ №79 від 16.06.1996. Відомості про стаж роботи внесені до трудової книжки складені різними кульковими ручками, що на даний час позбавляє можливості його, як заявника підтвердити стаж роботи на даному підприємстві. Період роботи на даному підприємстві не може бути підтверджено письмовими доказами, окрім, трудової книжки та свідчення зацікавленої особи ОСОБА_2 , який на час його роботи був директором даного підприємства.

Причина відмови у врахуванні трудового стажу при призначенні пенсії за віком стало те, що записи в трудову книжку зроблені різними кульковими ручками, які відрізняються по кольору, хоча записи зроблені одним почерком і це прослідковується із запису в трудовій книжці. Відповідно він має надати довідку про його офіційне працевлаштування на даному підприємстві аби розпочати процедуру призначення пенсії. Свою відмову зацікавлена особа ГУ ПФУ в Черкаській області виклала у листі від 11.02.2020.

Вчинити відповідні дії, а саме отримати довідку за підписом відповідального керівника він позбавлений можливості, оскільки відомо, арбітражний суд Черкаської області порушив справу №62/8 про банкрутство малого приватного підприємства фірми «Орбіта» (258830, Черкаська область, м.Монастирище, вул. Леніна, буд. 130 кв. 19) та визначено про приймання претензій кредиторів до обумовленого строку. Справу порушено було за заявою державної податкової адміністрації в Монастирищенському районі Черкаської області. Зазначене повідомлення було опубліковано в газеті «Голос України» №102 від 13 червня 1997 року.

Всі відомості про діяльність підприємства повинні були бути передані до архіву з метою подальшого зберігання після його ліквідації. Однак, при зверненні до архівного сектору Монастирищенської РДА Черкаської області на запит адвоката було отримано відповідь про те, що до Списку фондів Монастирищенського району документи щодо діяльності МПП «Орбіта» Монастирищенського району Черкаської області - на державне зберігання до архівного сектора не надходили.

Відповідно він позбавлений можливості реалізувати своє право на доведення обставин своєї трудової діяльності на даному підприємстві в позасудовому порядку, адже записи до трудової книжки зроблені були посадовою особою підприємства, яке вже тривалий час не працює, йому невідомо де зберігаються архіви підприємства, оскільки під час процедури банкрутства арбітражним керуючим було вилучено практично всю документацію з метою перевірки на фінансовий стан. Отримати будь-яку інформацію він не може, як і те, що не може взяти відомості про заробітну плату за період роботи з 08.09.1993 по 17.06.1996.

Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнятий на роботу водієм грузового автомобіля в мале приватне підприємство фірма «Орбіта» на підставі наказу №38 від 07.09.1993 про що зроблено відповідний запис № 3 від 08.09.1993 та звільнений з роботи за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України з малого приватного підприємства фірми «Орбіта» на підставі наказу № 79 від 16.06.1996 в трудовій книжці виданій 05 червня 1993 року.

Ухвалою суду 22.04.2020 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового засідання в порядку окремого провадження.

На адресу суду 22.05.2020 від представника заінтересованої особи Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшла заява (лист), відповідно до якої заявник звернувся із заявою ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що заявник прийнятий на роботу водієм грузового автомобіля в мале приватне підприємство фірма «Орбіта» на підставі наказу № 38 від 07.09.1993, про що зроблено відповідний запис № 3 від 08.09.1993 та звільнений з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України з малого приватного підприємства фірми «Орбіта» на підставі наказу № 79 від 16.06.1996 в трудовій книжці виданій 05 червня 1993 року.

Законодавством встановлений чіткий перелік справ, які розглядаються в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України інші органи державної влади, в т.ч. судові, не можуть перебирати на себе повноваження та здійснювати функції державних органів. Верховний Суд України у ряді судових рішень неодноразово вказував на те, що суди не вправі підміняти собою органи державної влади з питань їх компетенції.

Правова позиція щодо неправомірності встановлення судом фактів, що мають юридичне значення в разі законодавчо визначеного іншого порядку підтвердження таких фактів висловлена і в постанові Великої Палати Верховного суду від 10.04.2019 по справі № 320/948/18.

Згідно ст. 62 ЗУ«Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження стажу).

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження стажу, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, чинним законодавством чітко врегульовано порядок підтвердження страхового стажу для призначення пенсії, який є позасудовим та передбачає надання в органи що призначають пенсію довідок, виписок з наказів, особових рахунків, тощо.

Заявник, на підтвердження своїх заявлених вимог, не надає в повному обсязі докази щодо неможливості підтвердити стаж для визначення права на призначення пенсії.

Окрім того, з заяви заявника вбачається спір про право.

Встановлення судом факту роботи з метою підтвердження стажу для призначення пенсії, суперечить вимогам чинного законодавства України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити в його відсутність. Заяву підтримує повністю та просить її задоволити.

В судове засідання представник заінтересованої особи Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити в його відсутність.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, окремого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 Постанови пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до статей 255, 271 Цивільного Процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт наявності трудового стажу.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п.2 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правлінням Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи. зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Відповідно до п.1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , від 05.06.1993, він 08.09.1993 був прийнятий на роботу водієм грузового автомобіля в Мале приватне підприємство фірма «Орбіта» та 17.06.1996 був звільнений з роботи за власним бажанням (а.с. 6 -7).

Згідно відповіді Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 11.02.2020 до страхового стажу ОСОБА_1 , крім іншого стажу, не зараховано період із 08.09.1993 до 17.06.1996, оскільки наказ на звільнення у трудовій книжці дописано чорнилом іншого кольору. Для призначення пенсії по інвалідності 2 групи (11 років) у ОСОБА_1 відсутній. У разі якщо підприємства, на яких ОСОБА_1 працював, ліквідовано, архівні дані про роботу на цих підприємствах відсутні, підтвердити стаж можливо на підставі показань не менше двох свідків. Для цього рекомендовано ОСОБА_1 звернутись до відділу за адресою м. Монастирище, вул. Соборна, 103 та роз`яснено право на оскарження рішення щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії у судовому порядку (а.с. 10).

Відповідно до ст. 49 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Згідно витягу із газети «Голос України» №102 від 12.06.1997 Державна податкова адміністрація в Монастирищенському районі Черкаської області повідомила, що арбітражний суд Черкаської області порушив справу №62/8 про банкрутство малого приватного підприємства фірми «Орбіта» (258830, Черкаська область, м.Монастирище, вул. Леніна, 130, кв. 19) та визначено про приймання претензій кредиторів до обумовленого строку (а.с.8).

Відповідно до відповіді на запит №349/04-08, наданої 22.11.2019 архівним сектором Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області до Списку фондів Монастирищенського району, документи щодо діяльності МПП «Орбіта» Монастирищенського району Черкаської області на державне зберігання до архівного сектора не надходили (а.с.9).

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Тобто, в порядку цивільного судочинства не можуть розглядатись заяви про встановлення фактів трудового стажу. Відмова ПФУ у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду. Про правильність застосування даних норм права свідчить постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року справа № 401/2020/17-ц, провадження № 14-362цс18, Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18, провадження № 14-369цс19, постанова Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 589/2794/16-ц, провадження № 14-589цс19.

Згідно змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18, при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає, що оскільки встановлення факту трудового стажу не може розглядатись в порядку цивільного судочинства, так як чинним законодавством врегульовано порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, а тому провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України підлягає закриттю.

Крім цього, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 256 ЦПК України роз`яснити заявнику його право оскарження відмови Головного Управління пенсійного фонду України в Черкаській області у призначенні пенсії, враховуючи приписи ст. 20 КАС до Черкаського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 19, 255, 258-260, 293-, 294, 315 - 319, 353, 354, 358 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, закрити у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити заявнику його право оскарження відмови Головного Управління пенсійного фонду України в Черкаській області у призначенні пенсії до Черкаського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.В. Мазай