Справа № 538/470/20
Провадження № 2/538/219/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2020 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Бондарь В.А.,
за участю секретаря судового засідання Криворучко В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Фірма Борисфен" про розірвання договору оренди землі, припинення права оренди та витребування земельної ділянки, -
в с т а н о в и в:
В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
В судове засідання представник відповідача Приватного підприємства "Фірма Борисфен" не з"явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву не подав.
Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.
Як вбачається з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вказана угода про продовження Договору оренди землі від 01.02.2006 року, 26.01.2016 року була зареєстрована приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В.О. про що в реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис № 13045378 (а.с.12).
Відповідний лист було отримано відповідачем 02.01.2020 року, погашення заборгованості по орендній платі за період з 2016 року по 4 квартал 2019 року не проведено, що підтверджується Відомістю з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків: № 458 від 06.03.2020 року у якій вказано, що за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2019 року Приватне підприємство «Фірма Борисфен» на користь ОСОБА_2 дохід (орендну плату) не нараховувало та не виплачувало (а.с.13, 16).
Відповідно до п.п. 168.1.1а, 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподаткований дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 цього Кодексу. При цьому у відповідності до положень Податкового кодексу розрахунок про нараховані/виплачені доходи подається податковим агентом до органу державної фіскальної служби у терміни встановлені для подачі податкової звітності.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, інщими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 Земельного кодексу України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Положеннями статтей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Пунктом «д» частини першої ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Разом з тим за ч. 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі 912/1385/17.
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки шодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно ст. 34 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Керуючись ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 2522,40 грн. (а.с.1).
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунківтощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Як убачається з письмових матеріалів справи суду надані: Договір про надання правничої допомоги № 30/20 від 20.03.2020 року, укладений між адвокатом Кулик В.О. та позивачем ОСОБА_2 , Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 , Ордер серія НОМЕР_1 на надання правової допомоги ОСОБА_2 , попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв"язку із розглядом справи, на підтвердження оплати витрат за надання правничої допомоги в розмірі 4000,00 грн. надана квитанція № 30 від 20.03.2020 року (а.с. 24-33).
Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката у розмірі 4000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 133, 134, 137, 141, 247, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, Законом України «Про оренду землі», ст. 651 ЦК України, ст.ст. 93, 141 ЗК України, суд,-
в и р і ш и в:
Позов представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Фірма Борисфен" про розірвання договору оренди землі, припинення права оренди та витребування земельної ділянки задовольнити в повному обсязі.
Витребувати у Приватного підприємства «Фірма Борисфен» (ідентифікаційний код за СДРПОУ 33376826) та повернути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку загальною площею 3,8349 га з кадастровим номером НОМЕР_3 : НОМЕР_4 0060, яка знаходиться на території Лохвицької міської ради Лохвицького району Полтавської області.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його складення.
Суддя Лохвицького
районного суду В.А.Бондарь