Провадження № 2-п/522/98/20
УХВАЛА

06 травня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття нежитлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 29.04.2020 року звернувся до суду з заявою, згідно якої просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2020 року.

В обґрунтування поданої заяви відзначено, що заявник не отримувала судових повісток та не знала про розгляд справи судом, незважаючи на е, що матеріали справи містять рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Заперечуючи вимоги позивача, відповідач вказує, що акти про залиття не відповідають Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Вказує, що несправедливим є твердження позивача, що начебто відповідач «визначає, що залиття сталося внаслідок недбалого ставлення до сантехніки, втім добровільно відшкодовувати шкоду відмовляється», адже відповідач ніколи не спілкувалася з позивачем про обставини залиття квартири.

Ухвалою суду від 30.04.2020 року заяву ОСОБА_1 призначено до розгляду у судовому засіданні на 06.05.2020 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити та скасувати заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25.02.2020 року.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви та скасування рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме неявка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття нежитлового приміщення, позов задоволено.

Судові повістки та процесуальні документи отримувалися ОСОБА_1 , про що свідчить зокрема рекомендовані про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте вручення, серед яких повідомлення (а.с.24) з відміткою «31.10.17 ОСОБА_5 », повідомлення (а.с.37) з відміткою «28.11.17 ОСОБА_5 », повідомлення (а.с.45) з відміткою «2.3.18 ОСОБА_5 », повідомлення (а.с.57) з відміткою «17.07.18 ОСОБА_5 », повідомлення (а.с.60) з відміткою «9.10.18 ОСОБА_5 », повідомлення (а.с.108) з відміткою «22.11.19».

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була сповіщений у встановленому порядку, а її вказівки на те, що вона не отримувала позовної заяви з додатками та судових повісток (незважаючи на рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення) не підтверджуються матеріалами справи.

Також варто відзначити, що підставами для скасування заочного рішення є не тільки поважність причин неявки у судові засідання, а й докази, на які посилається заявник повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявником доказів, що мають істотне значення для вирішення справи не надано. До заяви про перегляд заочного рішення не додано жодного доказу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що заявник докази, які б мали істотне значення для вирішення спору суду не надав, а про час, дату там місце судового розгляду повідомлявся належним чином та відповідно до вимог чинного на час вчинення процесуальних дій законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, а значить заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття нежитлового приміщення, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 07.05.2020 року.

Суддя В.Я.Бондар