Постанова

Іменем України

21 травня 2020 року

м. Київ

справа № 766/12122/16-ц

провадження № 61-42752св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області, у складі судді Хайдарової І. О., від 05 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області, у складі колегії суддів: Семиженка Г. В., Базіль Л. В., Бугрик В. В., від 19 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позовна заява мотивована тим, що відділом державної виконавчої служби (далі - ВДВС) Дніпровського району м. Херсона на підставі виконавчого листа № 2-1265/09, виданого 25 травня 2009 року Дніпровським районним судом м. Херсона за період з 21 липня 2009 року по 01 листопада 2012 року з кредитної спілки «Кредит-Енерго» (далі - КС «Кредит-Енерго») на його користь стягнуто 3 642, 36 грн, з належних за рішенням суду від 12 березня 2009 року грошових коштів в сумі 207 703, 63 грн.

Станом на 12 травня 2016 року заборгованість КС «Кредит-Енерго» перед ним становить 204 061, 38 грн.

Із 31 липня 2009 року діяльність КС «Кредит-Енерго» закрита, усі працівники самозвільнились. Розпорядженням Держфінпослуг № 1019 від 30 грудня 2010 року вся інформація про кредитну спілку з Державного реєстру фінансових установ виключена та анульовано свідоцтво про її державну реєстрацію. Для покриття належних до стягнення сум, кошти чи будь-яке майно боржника відсутнє, як і сама КС «Кредит-Енерго».

Судове рішення про стягнення на його користь з КС «Кредит-Енерго» грошових коштів органами державної виконавчої служби не виконується більше 7 років. В червні 2016 року при ознайомлені з матеріалами кримінальної справи № 666/4472/14, відносно керівника КС «Кредит-Енерго» йому стало відомо про наявність кредитного боргу відповідача, що утворився за минулі роки після отримання коштів у кредитодавця за кредитним договором.

Так, 01 липня 2008 року між ОСОБА_2 та КС «Кредит-Енерго» був укладений кредитний договір № 89/08 КК (далі - кредитний договір) про надання позичальнику кредиту у розмірі 75 000 грн на закупку товару на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості строком по 01 липня 2009 року, зобов`язанням щомісячно сплачувати 35 % річних від суми кредиту за користування ним з його поверненням згідно графіку-додатку № 1 до договору. Пунктом 5.3 кредитного договору передбачено, що позичальник несе відповідальність у випадку неповернення суми кредиту, у строк встановлений пунктом 2.3, тобто до 31 липня 2009 року.

Станом на день звернення його до суду з цим позовом, кредит ОСОБА_2 не повернуто, не сплачено належні проценти, пеня та інші складові боргу.

Вважає, що фактично, за рахунок його депозитного вкладу, що знаходився у кредитодавця, була забезпечена потреба позичальника в кредитних коштах, які не повернуті кредитодавцю, що унеможливлює отримання коштів, які належать йому.

03 жовтня 2016 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Херсона йому було в черговий раз повернуто виконавчий лист № 2-1265/09 від 12 березня 2009 року без виконання, а тому крім матеріальних збитків він зазнав моральної шкоди через втрату душевного спокою, переживання з емоційним та нервовим напруженням, що призвело до нервового зриву - інсульту.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд:

- замінити КС «Кредит-Енерго», як боржника за виконавчим листом

№ 2-1265/09, виданим 25 травня 2009 року Дніпровським районним судом міста Херсона про стягнення 207 703, 38 грн, на ОСОБА_2 - позичальника кредиту в розмірі 75 000 грн, отриманого у КС «Кредит-Енерго» 01 липня 2008 року за кредитним договором № 89/08 КК;

- в рахунок часткового погашення ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 89/08 КК від 01 липня 2008 року КС «Кредит-Енерго» та неповернутих цією ж спілкою йому депозитних коштів за виконавчим листом № 2-1265/09 від 25 травня 2009 року стягнути з ОСОБА_2 на його користь 31 758, 47 грн та складові боргу за період з 01 жовтня 2013 року по 30 вересня 2016 року, які складаються з 28 304, 49 грн інфляційних збитків, 56 608, 98 грн подвійного розміру збитків, 31 758, 47 грн часткового погашення кредиту, 33 376, 35 грн

35 % за користування кредитом, 65 069, 62 грн пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, 6 890 грн компенсації моральної шкоди у п`ятикратному розмірі мінімальної зарплати, а всього 193 693, 43 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами видачу внесених ним до кредитної спілки на депозит грошових коштів в якості кредиту відповідачу та завдання відповідачем, внаслідок його протиправних дій моральної шкоди ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 червня 2018 року -

без змін.

Приймаючи постанову від 19 липня 2018 року, колегія суддів виходила з того, що матеріали справи не містять даних, які б свідчили про наявність будь-яких кредитно-боргових правовідносин між сторонами, правовідносини членства в кредитній спілці у відповідності до положень Закону України «Про кредитні спілки» не передбачають правонаступництва відповідача, як позичальника, за боргами кредитної спілки перед позивачем, як вкладником.

Передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог, у тому числі про відшкодування моральної шкоди, яка може мати місце у зв`язку з винними діями відповідача - відсутні, посилання позивача на правові позиції Верховного Суду України такого висновку не спростовують, оскільки у наведених ним справах предметом розгляду були інші правовідносини.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позову в повному обсязі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області

від 05 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі № 766/12122/16-ц та витребувано її матеріали з місцевого суду.

У жовтні 2018 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

14 квітня 2020 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 766/12122/16-ц передано судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з`ясували обставини справи, при вирішенні спору по суті не врахували, що правовідносини учасників є взаємопов`язаними, а відповідач привласнив його кошти, не маючи наміру їх повертати. Звертає увагу, що він ніколи не давав згоди КС «Кредит-Енерго» на передачу належних йому коштів позичальникам за кредитними договорами. Обраний ним спосіб захисту порушених прав вважає ефективним.

У встановлений касаційним судом строк відзив на касаційну скаргу

не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 07 червня 2008 року між КС «Кредит-Енерго», в особі голови правління ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 було укладено договір про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок члена кредитної спілки № 402/08 Д, за умовами якого ОСОБА_1 було внесено на депозитний рахунок кредитної спілки внесок в розмірі 78 000 гривень

строком до 07 грудня 2008 року.

25 травня 2009 року Дніпровським районним судом міста Херсона було видано виконавчий лист № 2-1265/09 про стягнення із КС «Кредит-Енерго» на користь ОСОБА_1 207 673, 74 грн в рахунок повернення залучених внесків (вкладів) на депозитний рахунок члена кредитної спілки, який знаходився на примусовому виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та не виконаний у зв`язку з відсутністю у нього майна.

01 липня 2008 року між КС «Кредит-Енерго» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 89/08 КК, за яким останній отримав кредит в розмірі 75 000 грн під 35 % річних строком до 01 липня 2009 року.

Згідно протоколу № 09/09 Засідання Правління КС «Кредит-Енерго», постановлено 31 липня 2009 року припинити діяльність кредитної спілки та провести заплановане повне вивільнення працівників.

Інформацію про КС «Кредит-Енерго» з Державного реєстру фінансових установ виключено та свідоцтво про реєстрацію фінансової установи анульовано.

На примусовому виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ м. Херсона

з 2009 року перебуває зведене виконавче провадження про стягнення із

КС «Кредит-Енерго» та «Альфа Кредит» заборгованості, до складу якого входить 278 виконавчих проваджень на загальну суму боргу 4 350 917 грн.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і надалі по тексту в редакції Кодексу чинній на час подачі касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди на підставі наданих доказів, які належним чином оцінені, дійшли правильного висновку про те, що позивач не набув права вимоги за кредитним договором, укладеним між КС «Кредит-Енерго» та ОСОБА_2 , оскільки не є правонаступником кредитної спілки, жодних правочинів щодо відступлення права вимоги за вказаними кредитним договором із ним не укладалось. Між позивачем та відповідачем не виникало правовідносин, у яких позивач виступав би кредитором, а відповідач боржником.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам позовної заяви та апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яким судами попередніх інстанцій надана належна оцінка.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд ухвалюючи за результатами касаційного перегляду постанови від 10 травня 2018 року, від 04 липня

2018 року, від 26 грудня 2018 року в справах № 766/6661/16-ц № 766/13823/16-ц, № 766/14032/16-ц за позовами ОСОБА_1 .

Касаційний суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому, судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків судів по суті вирішення цієї справи та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, крім того, вони переважно зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України оскаржені судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 червня

2018 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович Є. В. Синельников С. Ф. Хопта