Справа № 215/5757/20
2-з/215/35/20
У Х В А Л А

26 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Коноваленко М.І., розглянувши згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В С Т А Н О В И В:

16.10.2020 до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, одночасно з позовною заявою. В ній заявниця просить накласти арешт на автомобіль Skoda Fabia Combi 2006 року випуску, дата реєстрації 06.02.2019 року, днз НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження транспортного засобу. Заява мотивована тим, що вказаний автомобіль придбаний в шлюбі між нею та ОСОБА_2 і є спільною сумісною власністю подружжя. Зараз ОСОБА_1 бажає поділити майно, що є предметом спільної сумісної власності подружжя, а саме вище вказаний автомобіль, який знаходиться у власності відповідача, та останній має можливість для створення перешкод у подальшому виконанні судового рішення по справі, тому просить застосувати заходи забезпечення позову.

Розгляд заяви про забезпечення позову, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, проводиться без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву, встановлено наступне.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, зокрема приписам ч. 2 цією статті, яка встановлює вимоги до заяви, яка подається до відкриття провадження у справі. За її подання сплачено судовий збір у встановленому порядку та розмірі. З поданої заяви вбачається, що вона подана на забезпечення майбутнього позову про поділ рухомого майна (транспортного засобу) між подружжям, обоє з якого зареєстровані в Тернівському районі міста Критвого Рогу, що згідно з ч. 1 ст. 27 та п.1 ч. 1 ст.152 ЦПК України свідчить про підсудність заяви Тернівському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. З урахуванням цього заява ОСОБА_1 може бути розглянута до відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

До заяви не додано жодного доказу належності автомобіля Skoda Fabia Combi 2006 року випуску, дата реєстрації 06.02.2019 року, днз НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , та підстав його придбання (дарування, купівля продаж, спадкування тощо). Вказане унеможливлює для суду перевірку обставин, на які посилається заявниця в обґрунтування своєї заяви.

Крім того, із заяви неможливо встановити, чи є цей автомобіль єдиним спільним майном подружжя, яке підлягатиме поділу, чи вони мають інше майно та майнові права. Через це суд не має змоги оцінити співмірність заходу забезпечення позову, про вжиття якого просить заявниця, з майбутніми позовними вимогами.

При таких обставинах заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.151 153, 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Skoda Fabia Combi 2006 року випуску, дата реєстрації 06.02.2019 року, днз НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала підписана суддею 26.10.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: