Справа № 2-474/10
Провадження № 6/638/192/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Шестака О.І.

за участю секретаря Цуваревої Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Брек Людмила Олегівна, заінтересована особа: ОСОБА_2 , Стягувач: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Орган ДВС: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

установив:

Представник заявника ОСОБА_1 , адвоката Брек Людмила Олегівна, звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню у якій просить прийняти ухвалу суду про зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа по цивільній справі №2-474/10 від 13 грудня 2010 р., виданого 23.01.2013 року Дзержинським районним судом і Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № від 13.07.2007 р. у розмірі 127106,83 дол. США, що за курсом станом на 02.08.2010 р. складає 1003216,08 грн., та визнати виконавчий лист по цивільній справі №2-474/10 від 13 грудня 2010 р., виданий 23.01.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № від 13.07.2007 р. у розмірі 127106,83 дол. США, що за курсом станом на 02.08.2010 р. складає 1003216,08 грн. таким, що не підлягає виконанню повністю.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що на примусовому виконанні в Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві знаходиться виконавчий лист № 2-474/10 від 23.01.2013 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № від 13.07.2007 р. у розмірі 127106,83 дол. США, що за курсом станом на 02.08.2010 р. складає 1003216, 08 грн. Станом на теперішній час органом ДВС відкрито виконавче провадження за оспорюваним виконавчим листом № 53899054 в межах якого державним виконавцем 30.01.2019 року прийнято Постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Заявник вважає, що Оспорюваний виконавчий лист є таким, що не підлягає примусовому виконанню з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Причина (підстава) для визнання Оспорюваного виконавчого листі таким, що не підлягає виконанню в даному випадку є пропущення Стягувачем строку на пред`явлення виконавчого листа на примусові виконання до органу ДВС.

Пропущення процесуального строку обґрунтовуємо наступним:

24.12.2010 року набрали чинності рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2010 року та додаткове рішення цього ж суду від 13 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № від 13.07.2007 р. у розмірі 127106,83 дол. США, що за курсом станом на 02.08.2010 р. складає 1003216,08 грн.

23.01.2013 року судом було видано виконавчий лист АТ «УкрСиббанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, строк пред`явлення судом першої інстанції зазначено 3 роки. При цьому, 08 березня 2011 року, набули чинності зміни до Закону України «Про виконавче провадження» згідно яких, пунктом 2 ч. 1 ст. 22 цього Закону зазначено, що Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили (п.2.ч.2.ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень до Закону від 04.11.2010 року №2677-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які набрали чинності 09.03.2011 року (через 90 днів з моменту офіційного опублікування 08.12.2010 року) зазначено, що виконавчі документи, видані до набрання цим Законом чинності, пред`являються у строки чинні на момент їх видачі. Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

Представник заявника зазначає, що виконавчий лист судом було видано 23 січня 2013 року, тобто вже після набрання чинності нової редакції Закону України «Про виконавче провадження», а отже і строк їх пред`явлення становив один рік, який розпочав перебіг з 24 грудня 2010 року (набрання рішення законної сили). Отже, рішення набрало чинності 24 грудня 2010 року, строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання на момент отримання Стягувачем АТ «УкрСиббанк» 23 січня 2013 року виконавчого листа згідно ст. 22 Закону становив один рік, починаючи з 08.03.2011 року, а тому строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання у Стягувача закінчився - 24 грудня 2011 р. Таким чином, пред`явлення виконавчого листа до виконання відбулось вже після закінчення строку на таке пред`явлення.

Представник заявника вважає, що АТ «УкрСиббанк» вправі був здійснювати свої цивільні права в межах Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній станом на 08.03.2011 року та мав строк в 9 місяців для отримання і пред`явлення виконавчого листа до виконання органу ДВС, що ним зроблено не було.

Представник заявника повідомив суд про те, що Заявник не здійснювала часткового виконання рішення суду за виконавчим листом в межах виконавчого провадження.

Представник стягувача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» надав до суду відзив на заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у якій зазначив наступне: скаржник обґрунтовує заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та єдиної підставою зазначає порушенням Стягувачем строку на пред`явлення виконавчого листа на виконання до органу ДВС.

На думку представника стягувача, дані твердження скаржника не відповідають дійсності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 30.07.2010 р., яка діяла станом на день ухвалення судового рішення від 13.12.2010 р., на виконання якого Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 13.07.2007 р., виконавчий документ міг бути пред`явленим до виконання протягом 3-х років. У виконавчому листі судом визначено дату набрання законної сили рішенням від 13.12.2010 р., а саме 24.12.2010 р., а також - визначено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 3 роки. Таким чином, кінцевим терміном пред`явлення виконавчого листа до виконання є 24.12.2013 р.

АТ «УкрСиббанк» пред`явлено виконавчий лист до Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції 28.02.2013 р.; відкрито виконавче проваджене № 37285781 було в строк, що передує кінцевому терміну пред`явлення виконавче документу до виконання, а саме 29.03.2013 р.

04.11.2014 р. Дзержинським ВДВС Харківського міського управління юстиції прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу за п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 30.07.2010 р. строки пред`явлені виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документ до виконання. Частинами 2, 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що «після переривання строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня поверненню виконавчого документа стягувачу.

27.10.2015 р. АТ «УКРСИББАНК» вдруге звернулося до Дзержинського ВДВС ХМУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження, на підставі якої 09.11.2015 р. було відкрито виконавче провадження № 49279001. Постановою від 06.09.2016 р. вказане провадження закінчено у зв`язку з тим, що при проведенні виконавчих дій було з`ясоване місце роботи боржника ОСОБА_1 , саме - представництво компанії «Ріхтер Гедеон», розташоване у м. Києві, вул. Тургенівська 17-Б.

28.04.2017 р. стягувач звернувся до Шевченківського ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Київ із заявою про відкриття виконавчого провадження.

11.05.2017 р. Шевченківським ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 53894054.

Таким чином, виконавчі провадження на виконання рішення Дзержинської районного суду м. Харкова відкривалися тричі; при цьому жодного разу строків пред`явлення виконавчого листа до виконання з огляду на приписи ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» порушено не було.

Конституцією України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовую відповідальність особи (ч. 1 ст. 58)

На переконання представника стягувача, оскільки ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (яка вступила в дію 09.03.2011 року) не скасовує та не пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 в правовідносинах, які склалися між нею та АТ «УКРСИББАНК» - відсутні підстави для застосування даної норі права до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 67 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», редакція Закону від 03.08.2010 року, яка була чинна на момент прийняття та набрання рішенням законної сили, передбачала те, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Отже, строк пред`явлення на виконання виконавчих листів за заочним рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.08.2010 року, яке набрало законної сили 24.12.2010 року становив 3 роки, а тому і спливав би 24.12.2013 року, якщо б його не було пред`явлено до виконання.

Виконавчі листи, які були видані судом першої інстанції 23.01.2013 року містять відомості про кінцевий строк пред`явлення виконавчого листа до виконання три роки з дня набрання чинності рішенням - тобто до 24.12.2013 року. Законодавчо зміна строків пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання з 3 років на 1 рік відбулась 09.03.2010 року після вступлення в дію Закону України від 04.11.2010 р. №2677-VІ «Про внесення змін в ЗУ «Про виконавче провадження» та деякі інші законодавчі акти України по здійсненню процедури примусового стягнення».

Представник стягувача зазначив, що посилання скаржника в заяві, на ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено строк пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання в 1 рік є не вірним, у зв`язку з тим, що редакція цієї статті набула чинності 09.03.2011 року, тобто після набрання рішенням законної сили і не може застосовуватися до даних правовідносин, оскільки ні під час розгляду справи, ні під час набрання чинності рішенням суду ще не вступили в дію норми Закону України від 04.11.2010 р. №2677-VІ «Про внесення змін в ЗУ «Про виконавче провадження» та деякі інші законодавчі акти України по здійсненню процедури примусового стягнення», якими змінювались строки пред`явлення виконавчого документу до виконання з 3 років на 1 рік також не відповідають дійсним обставинам справи.

Керуючись вищенаведеним, вважаємо, що судом першої інстанції при видачі виконавчих листів вірно зазначені строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, а доводи скаржника у заяві є надуманими, не підтвердженими жодними доказами та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до п. 16.6. Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 68 від 27.06.2006 року (редакція, яка діяла під час розгляду справи) - для виконання судового рішення в цивільній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з абзацом 2 п. 21 постанови ВССУ № 6 вимоги до виконавчого документа, визначені у ст. 19 Закону «Про виконавче провадження», є єдиними. Іншими нормативно-правовими актами може бути встановлено додаткові вимоги до виконавчого документа, проте їх звуження не допускається.

Згідно з абзацом 6 п. 21 постанови ВССУ № 6 при невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 19 Закону «Про виконавче провадження», заявникові роз`яснюється право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність до закону.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла до 08.03.2011 року) строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був встановлений - протягом трьох років.

Отже, твердження щодо порушення Стягувачем строку пред`явлення виконавчого документу до виконання не відповідає дійсності.

Представник стягувача також зазначив, що не можливо погодитися з твердженням скаржника про те, що Стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у зв`язку з тим, що не звертався до суду з заявою про отримання виконавчих листів, оскільки перша заява про отримання виконавчих листів АТ «УКРСИББАНК» було подано до суду 16.09.2010 році разом із заявою про виправлення описки у судовому рішенні.

Підсумовуючи, представник стягувача вважає, що заява ОСОБА_1 є надуманою, такою, що не доводить пред`явлення Стягувачем виконавчого листа до виконання з пропущеним строком на таке пред`явлення, що свідчить, на думку, стягувача, про те, що заява боржника має на меті ухилення від виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.12.2010 р. у справі № 2-474/10; а тому просить суд у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовити.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник АТ «УкрСиббанк» проти заяви заперечував, вважаючи її вимоги необґрунтованими і спрямованими на ухилення від виконання рішення суду, просив в її задоволенні відмовити.

Інші зацікавлені особи в судове засідання не з`явились, відзивів на заяву до суду не надавали.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2010 року з ОСОБА_1 , як із солідарного боржника, стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 127106,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.08.2010 року становить 1003216,08 грн.

23.01.2013 р. Дзержинським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист по справі №2-474/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 13.07.2007 в розмірі 127106,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.08.2010 становить 1003216,08 грн.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання визначений 3 роки.

Рішення, за яким виданий виконавчий лист, набрало законної сили 24.12.2010 р.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 30.08.2010 р., яка діяла на момент ухвалення судового рішення від 13.12.2010 р., виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Отже, кінцевим терміном пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання є 24.12.2013 р.

29.03.2013 р. до Дзержинського ВДВС ХМУЮ надійшла заява про примусове виконання виконавчого листа №2-474/10, виданого 23.01.2013 р. Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1003216,08 грн. Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 29.03.2013 р., ВП №37285781, відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа. Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 04.11.2014 р., ВП №37285781, виконавчий лист №2-474/10, виданий 23.01.2013 р. Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1003216,08 грн. повернутий стягувану ПАТ «УкрСиббанк» в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

27 жовтня 2015 року стягувач повторно звернувся до Дзержинського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2010 року (а.с.42), на підставі якої 09 листопада 2015 року було відкрито виконавче провадження. При цьому постановою державного виконавця від 06 вересня 2016 року вказане провадження закінчено у зв`язку з тим, що при проведенні виконавчих дій з`ясовано місце роботи боржника - представництво компанії «Ріхтер Гедеон», розташоване за адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 17-Б.

28.04.2017 р. представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Шевченківського районного ВДС м. Київ ГТУЮ у м. Київ з заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим листом по справі №2-474/10. Постановою державного виконавця Шевченківського районного ВДС м.Київ ГТУЮ у м. Київ від 11.05.2017, ВП №53894054, відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа. 18 травня 2017 року постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві накладено арешт на майно боржника. Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30 січня 2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку та всіх відкритих рахунках, що належать ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення.

Відповідно до п.«а» ч. 1ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 30.08.2010 р. строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Частинами 2, 3 зазначеної статті визначено, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. В разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно приписів ст. 432 ЦПК суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин; суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання; про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, діляться на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Однією із процесуальних підстав є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходить із того, що строк пред`явлення виконавчого листа №2-474/10 до виконання пропущений не був, оскільки рішення суду від 13.12.2010 року, яке набрало чинності 24.12.2010 року, наразі не виконано, тому застосуванню підлягає Закон України «Про виконавче провадження», що діяв до 09.03.2011 року.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає вимогу заяви про прийняття ухвалу суду про зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа по цивільній справі №2-474/10 від 13 грудня 2010 р., виданого 23.01.2013 року Дзержинським районним судом і Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № від 13.07.2007 р. у розмірі 127106, 83 дол. США, що за курсом станом на 02.08.2010 р. складає 1003216, 08 грн. безпідставною та необґрунтованою.

За таких обставин, виходячи з обов`язковості виконання судових рішень, враховуючи, що судом не встановлено обставин, які могли б бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, вважає заявлені скаржником вимоги необґрунтованими і повністю відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись статтями 258-261, 353, 354, 432 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа виданого 23.01.2013 р. по цивільній справі №2-474/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 127 106, 83 дол. США таким, що не підлягає виконанню та зупиненні стягнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Головуючий: