У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києвіцивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Чеботарь Ж.С. звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить, в порядку забезпечення позову, накласти арешт на нерухоме та рухоме майно відповідача, а саме: на домоволодіння, загальною площею - 46,3кв.м., житловою площею - 14,1кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та на автомобіль «Пежо Партнер» 2012 року випуску.

В заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що оскільки відповідач може вільно розпоряджатися належним їй майном, тобто здійснити відчуження зазначеного майна на користь інших осіб з метою ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду в подальшому, вважає, що наявна необхідність накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи судом повідомлялись належним чином. Суд вважав за можливе проводити розгляд заяви про забезпечення позову за відсутності учасників справи.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3, 4, 7 ч. 1ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У відповідності до роз`яснень, наведених в п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановивши, що заявник, всупереч вищевикладеному, належним чином не обґрунтував причин та необхідності застосування вибраного виду забезпечення позову, окрім того, не надано жодних доказів на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому вказана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.150, 153,353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Чеботарь Жанни Сергіївни про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя