Справа № 592/4743/20
Провадження № 2-з/592/17/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі судді Косолап М.М. розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпеченням позову,

у с т а н о в и в:

13.04.2020 до Ковпаківського районного суду міста Суми надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, згідно якої просить заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснювати реєстраційні дії вчинення дій, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна - квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову подана одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В. про визнання договору купівлі - продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 , недійсним.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у пункті 4 постанови від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Необхідність забезпечення позову в обраний позивачем спосіб він обґрунтовує тим, що відповідач № 1 допустив приховування факту придбання спірної квартири у шлюбі, чим фактично умисно ввів в оману нотаріуса щодо одноособовості права власності на спірну квартиру, на його думку "є усі підстави вважати, що зазначена квартира може бути перепродана Відповідачем № 2 іншій особі, з метою ускладнити або унеможливлювати рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В. про визнання договору купівлі - продажу недійсним".

В обґрунтування позовної заяви про визнання договору купівлі продажу квартири від 28.12.2019 недійсним позивач акцентує увагу, що жодної вимоги про застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК України не заявляє.

Усупереч пункту 6 частини 1 статті 151 ЦПК України заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ураховуючи предмет позову ОСОБА_1 про визнання договору купівлі продажу квартири недійсним та обгрунтування заяви, що є предметом даного розгляду, суд дійшов висновку, що позивач жодним чином не навів в заяві про забезпечення позову яким чином невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визнання правочину недійсним, без заявлення позовних вимог про застосування правових наслідків недійсності правочину.

За наведених підстав заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення.

Відмова у забезпеченні позову не перешкоджає повторно звернутися на будь-кій стадії розгляду справи до суду з аналогічною заявою.

Керуючись статтями 149 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпеченням позову залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з отримання її копії.

Суддя М.М. Косолап