Справа № 502/753/19
УХВАЛА

19 травня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Манжос Н. В.,

за участю секретаря судового засідання Вижинської А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення ухваленого Кілійським районним судом Одеської області по справі № 502/753/19 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 29.10.2019 року, позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до відповідача ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача 16 815 гривень 95 копійок заборгованості за кредитним договором, разом зі стягненням суми судових витрат.

29.11.2019 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла заява від представника відповідача про перегляд заочного рішення. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву з поважної причини - судові повістки та процесуальні документи направлялися судом за місцем реєстрації ОСОБА_2 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області. Однак, відповідач вже тривалий час мешкає та працює в м. Одесі, тому він не знав про виклик до суду та про заявлений до нього АТКБ «Приватбанк» позов.

Суд, стягнувши заявлені позивачем суми з ОСОБА_2 , не врахував наступні обставини.

Так, ОСОБА_2 06.10.2015 року підписав надану Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» анкету-заяву для отримання кредитної картки с кредитом (кредитним лімітом) в розмірі 500 гривень. Однак через кілька місяців картка була загублена. Через зайнятість на роботі та незначну суму на картці відповідач до банку звертатись не став.

За нетривалий період володіння кредитною карткою відповідач майже нею не користувався та не витратив навіть суму кредиту в розмірі 500 гривень, яка була надана банком. Деталі наразі відповідач не може згадати оскількі пройшов значний проміжок часу. З метою більш точного з`ясування руху коштів на рахунку кредитної картки відповідача, тобто сум, які були ним фактично витрачені, сум, які були (не були) повернуті банку та різниці між цими сумами, з метою розрахунку можливої заборгованості, необхідно витребувати у Акціонерного товариства «Приватбанк» виписку з карткового рахунку ОСОБА_2 за період з 06.10.2015 року по день звернення з позовом.

Підписуючи анкету-заяву відповідач не знав та навіть не міг уявити, на яких кабальних, несправедливих та нерозумних умовах банк надає кредит. Те, що можливий борг у кількасот гривень (наявність боргу та точну суму необхідно з`ясувати отримавши виписку з карткового рахунку) перетвориться на десятки тисяч гривень відповідачу ніхто не повідомив та не пояснив. Оскільки позивач жодного разу не повідомив відповідача про існування будь-якого боргу, натомість нараховував неспівмірні несправедливі проценти, штрафи та пеню, можна зробити висновок про навмисні дії банку зі створення штучного боргу у великій сумі з метою неправомірного збагачення, отримання безпідставної вигоди.

Відповідач та представник відповідача вважають, що оскільки анкета-заява не містить умов кредитного договору, а відповідач не підписував кредитний договір та не приймав на себе зобов`язання з фінансування банку через штучні штрафні санкції та пеню, заочне рішення необхідно переглянути, а Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» в задоволені позову необхідно відмовити.

Безпідставність, неправморіність нарахування позивачем процентів та штрафних санкцій на підставі анкети заяви, встановлена також Великою Палатою Верховного Суду у справі № 342/180/17. Так Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 342/180/17 про отримання кредиту шляхом підписання анкети заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» та прийняла 03.07.2019 року постанову.

При цьому Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України щодо застосування норма права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014 року.

Постанова Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року містить наступні висновки та правові позиції:

- оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома;

- банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші;

-споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений;

- роздруківка правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування;

- оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим AT КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, кредитор міг додати до позовної заяви витяг з тарифів і витяг з умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову;

-за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту надані банком витяги з тарифів і умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин;

-правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, ані щодо будь-яких встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, ані щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені;

-пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, нe може ефективно здійснити своє право бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, та умовами і правилами надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом Документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Водночас Велика Палата Верховного Суду погодилася із висновком судів попередніх інстанцій про те, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином «Умови та правила надання банківських послуг та «Тарифи банку», розміщені на в мережі Інтернет позивачем на своєму сайті, роздруківки яких надані суду, не є належними доказами. За обставин не підписання та не визнання відповідачем ОСОБА_2 конкретних формально визначених ставок та розмірів процентів, штрафів та пені, у позивача відсутнє право нараховувати та стягувати з відповідача заявлені ним у позові суми.

На підставі вищезазначеного відповідач та представник відповідача просили суд скасувати заочне рішення, ухвалене Кілійським районним судом Одеської області 29.10.2019 року в цивільній справі № 502/753/19 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

27.04.2020 року від позивача по справі надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення в якому зазначено, що виходячи з матеріалів справи та протоколу судових засідань відповідач належним чином повідомлений та від нього не надійшло жодного клопотання, заперечень чи інших документів щодо розгляду даної справи.

Також, представник позивача вказує, що відповідачу надано ряд прав та обов`язків. Зокрема, після одержання копій ухвали про відкриття провадження у справі і позовної заяви відповідач має право подати суду письмове заперечення проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують його заперечення. Сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, до початку розгляду справи по суті.

Докази подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

З огляду на вищевикладене, суд за наявності правових підстав та вимог ЦПК

України, з врахуванням Листа Верховного Суду України «Про практику ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» та умов проведення заочного розгляду справ, а саме врахував: неявку відповідача в судове засідання; належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання; відсутність поважних причин неявки відповідача; відсутність клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності; відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, а тому суд правомірно провів заочний розгляд справи та виніс судове рішення яке є законним, справедливим та обґрунтованим.

Щодо матеріальних підстав для скасування заочного рішення, то відповідач повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача.При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посипається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою, можна зробити висновок, що суд, ухвалюючи заочне рішення, повинен дати оцінку всім доказам, які є у справі.

Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

В той же час в ЦПК України чітко врегульовано порядок подання доказів. Так, згідно ст. 43 сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням даної вимоги, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача вказує, що відповідач посилаючись на докази, якими обґрунтовуються заперечення, повинен вказати не тільки на нові докази, але й навести поважні причини, чому такі докази не були подані до початку розгляду справи.

І тільки за одночасної наявності названих процесуальних і матеріальних обставин, суд може скасувати заочне рішення. При спеціальному порядку суд першої інстанції може переглянути заочне рішення, тільки якщо відповідач посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи у випадку відсутності відповідача з поважних причин; порушення норм процесуального права при ухваленні заочного рішення може бути підставою тільки для апеляційного оскарження.

Також представник позивача вказує, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах, а саме: в заяві позичальника, умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифах.

На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають договір про надання банківських послуг.

Як зазначає представник позивача, відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 ключем до карткового рахунку є пластикова Картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який він вказав.

Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 06.10.2015 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Також з копії анкети заяви чітко вбачається, що ОСОБА_2 висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна». Також до матеріалів позовної заяви долучено «Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» з якого чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3, 6 % та вказано розмір комісії та штрафів розмір щомісячного платежу, тощо.

Тобто, нами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови.

З карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово - економічні експертизи по справі не призначались.

Також представник позивача вказує, що відповідач здійснював часткове погашення заборгованості навіть після втрати кредитний карти, як стверджує відповідач, що підтверджується випискою.

На підставі вищезазначеного, представник позивача просив суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача.

Так, згідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 17.04.2019 року з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.10.2015 року в розмірі 16 815 гривень 95 копійок.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 19.06.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 15.07.2019 року о 11 годині 30 хвилин.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 15.07.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 13.08.2019 року о 12:00 годині.

Відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 копію позовної заяви з додатками отримав 22.07.2019 року, що підтверджується відповідним підписом та копією паспорту відповідача.

09.08.2019 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

13.08.2019 року до Кілійського районного суду Одеської області повернулось поштове повідомлення з відміткою про не отримання відповідачем судової повістки з причини «за закінченням терміну зберігання», у зв`язку з чим, судове засідання відкладено на 12.09.2019 року о 12 годині 30 хвилин.

12.09.2019 року відповідач в судове засідання не з`явився, поштове повідомлення повернуто до суду з відміткою про «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, у зв`язку з чим, судове засідання відкладено на 29.10.2019 року о 10 годині 30 хвилин.

29.10.2019 року відповідач був належним чином сповіщений про час та дату судового засідання, однак не з`явився в судове засідання.

Заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 29.10.2019 року, позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до відповідача ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача 16 815 гривень 95 копійок заборгованості за кредитним договором, разом зі стягненням суми судових витрат

Підставами для винесення саме заочного судового рішення, стала неявка відповідача в судові засідання, не подання стороною відповідача відзиву на позов, протягом тривалого часу та не повідомлення про зміну місця проживання або інших істотних обставин, з врахуванням належного сповіщення відповідача про дати, час та місце судового розгляду, відсутності з його боку зазначення.

Також як встановлено, під час судового провадження відповідач ОСОБА_2 викликався в судові засідання шляхом направлення судових викликів (судових повісток) на адресу місця реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним повідомленням відділу адресно довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеські області.

Відповідно до ч. 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Ч. 2 ст. 128 ЦПК України, передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Згідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Відтак, під час розгляду справи судом направлялися судові виклики /повідомлення на адресу відповідача, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до акту депутата Вилківської міської ради від 23.12.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, але фактично з 2013 року проживає в м. Одеса.

Однак, жодної інформації про інше місце проживання відповідача ОСОБА_2 , станом на день розгляду справи та ухвалення судового рішення, відповідачем не надавалося, навіть тоді, коли відповідач особисто отримав копію позовної заяви з додатками та власноручно написав розписку.

Таким чином, враховуючи належне сповіщення відповідача про дату, час та місце судового розгляду, судом здійснено на всі відомі адреси місцезнаходження відповідача в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права частина перша статті 8 Конституції України. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права відповідно до частини перша статті 129 Конституції України в редакції, чинній на час розгляду заяви про скасування заочного рішення.

Суд здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права, а судді - керуючись відповідним принципом (частина перша статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції, що була чинною на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; частина перша статті 47 цього Закону в редакції, що була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції; частина перша статті 48 вказаного Закону у редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції, що була чинною на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» [ВП] (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, пункт 61, ЄСПЛ 1999-VII). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу неодноразово направлялися повістки в порядку ст. 128 ЦПК України, однак поштова кореспонденція поверталася на адресу суду з відміткою про закінчення терміну зберігання, іншими обставинами та відповідно з виконанням та належним сповіщенням, тому суд приходить до висновку, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки без поважних причин.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи є поштові конверти, адресовані судом відповідачу, повернуті відділенням поштового зв`язку не через відсутність відповідача за місцем проживання.

Верховний Суд в постанові по справі № 0870/8014/12 прийнятій 15.05.2019 року зазначив, що апеляційним судом вчинено дії щодо належного повідомлення учасників справи про результати розгляду справи, шляхом направлення на їх адреси судового рішення. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

Незважаючи на свою обізнаність про наявність спору між ним, як відповідачем, та позивачем Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 не скористався своїми правами та не здійснив захист своїх інтересів, протягом тривалого часу, що свідчить про його відповідну процесуальну поведінку.

Заочне провадження є додатковою гарантією позивачеві від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу, дотримання судами строків розгляду справи.

У відповідності до ч. 3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку відсутні, та суперечать фактичним даним викладеним в заяві на які заявник посилається, не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 5, 12, 284, 287, 288, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення ухваленого Кілійським районним судом Одеської області по справі № 502/753/19 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос