набрала чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/249/20
05 травня 2020 р. Чаплинський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого судді Березнікова О.В.,
секретаря судового засідання Собчук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чаплинського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,-
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 вересня 2000 року між сторонами був укладений договір кулівлі-продажу № 5231 житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 . Договір був зареєстрований на товарній біржі «Ізумруд» в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний номер № 5231 . Під час укладення угоди щодо купівлі-продажу будинку за вказаною адресою, між сторонами було досягнуто згоди з істотних умов цього правочину, у тому числі предмету договору і ціни, сплати витрат, пов`язаних з оформленням договору та наданих брокерських послуг (пункти 5,9 договору). Як зазначається у договорі, продавцем здійснено правочин на підставі Договору купівлі-продажу зареєстрованого Преображенською сільською радою за реєстр. №3 та запису в реєстровій книзі каховського бюро технічної інвентаризації за реєстр. №49/1 від 07.09.2000 року.
На даний момент позивач не має змоги зареєструвати своє право власності на вказаний будинок, оскільки правовстановлюючий документ договір купівлі-продажу не відповідає вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме договір не посвідчено нотаріально.
Позивач в судове засідання не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд справи без його участі та заявлені вимоги підтримує.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..
Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу №5231 від 10 вересня 2000 року, укладеного між продавцем ОСОБА_2 і покупцем ОСОБА_1 , позивачем придбано у власність житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Договір був зареєстрований на товарній біржі «Ізумруд» в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний номер № 5231 .
Згідно умов даного договору, продавцем здійснено правочин на підставі Договору купівлі-продажу зареєстрованого Преображенською сільською радою за реєстр. №3 та запису в реєстровій книзі каховського бюро технічної інвентаризації за реєстр. №49/1 від 07.09.2000 року. Житловий будинок проданий з прилюдних торгів за 2000 грн., сплачених Продавцем Покупцю повністю до підписання цього договору. (п. 2,3 Договору).
29 січня 2020 року за результатами розгляду заяви позивача від 27 січня 2020 року за № 38129793 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - державним реєстратором прав на нерухоме майно Чаплинської селищної ради, Чаплинського району Херсонської області прийнято рішення №50868633 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на будинок за адресою: АДРЕСА_1 ,у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу на будинок.
З реєстраційного посвідчення Каховського БТІ від 10.09.2000 випливає, що в цілому зазначений спірний будинок зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу №5231 від 10 вересня 2000 року та записано в реєстрову книгу за №49/1.
Так, згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.
Відповідно до аб. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Разом з тим, слід відмітити, що договір кулівлі-продажу був укладений в 2000 році, а тому, відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, його положення застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, крім того в абз. 2 п. 4 зазначено, що цивільні відносини, які виникли до набрання чинності ЦК України від 16 січня 2003 року, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Відповідно до ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення договору купівлі - продажу, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди (ст. 153 ЦК України в редакції 1963 року).
Коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась.
Якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен бути укладений в письмовій формі, він може бути укладений як шляхом складання одного документа, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами та ін., підписаними стороною, яка їх надсилає (ст. 153 ЦК України в редакції 1963 року).
Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.
Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається (стаття 47 ЦК України в редакції 1963 року).
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» 1991 року, що діяв на час укладення договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.
Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі (ч. 2 ст. 15 цього Закону).
Згідно ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року № 1952-IV, в редакції закону від 28.08.2018 року, наданий позивачем правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу, не відповідає вимогам, встановленим цим Законом.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.
При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.
Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004.
Аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, та з наданих позивачем доказів вбачається, що позивач правомірно набув право власності на житловий будинок, тому суд вважає доведеним факт належності позивачу на праві власності житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , та визнає за ним право власності на зазначений будинок, задовольнивши позовну заяву в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,8 кв.м..
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте Чаплинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.В. Березніков