Справа № 405/3170/20
Провадження №2-о/405/27/20
У Х В А Л А

28 травня 2020 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття окремого провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які також діють як законні представники в інтересах дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заявники ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , які також діють як законні представники в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку окремого провадження звернулися до суду з заявою про видачу обмежувального припису шляхом заборони ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протягом 6-ти місяців наближатися на відстань 300 метрів до місця їх (заявників) проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ; а також заборони ОСОБА_5 в будь-який спосіб вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб із ними (заявниками).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2020 року вказану цивільну справу 27 травня 2020 року передано в провадження судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванової Л.А.

В свою чергу, при вирішенні питання про відкриття окремого провадження за зазначеною вище заявою, при вивченні заяви та доданих до неї документів встановлено, що дана заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису регламентовано Главою 13 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені Розділом IV ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Статтею 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису.

Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

В свою чергу, як вбачається з поданої заяви про видачу обмежувального припису, в якості заінтересованих осіб, заявники зазначають: ОСОБА_5 в якості кривдника та Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

З огляду на викладене вище заявникам ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , які також діють як законні представники в інтересах дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в заяві про видачу обмежувального припису слід зазначити заінтересованих осіб, що є необхідним у даній категорії справ.

Також, заявники не визначилися в повному обсязі зі складом учасників справи, оскільки, заявляючи про необхідність видачі обмежувального припису на захист інтересів дітей - неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не зазначають заінтересованої особи відповідного органу опіки та піклування, на який покладено функції, в тому числі, із захисту інтересів дітей, та, відповідно не додають копії заяви з додатками для цієї особи.

Крім того, як вбачається зі змісту зазначеної вище заяви, остання подана без додержання вимог, викладених у ч.5 ст.177 ЦПК України, згідно з якими позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

В обґрунтування заяви про видачу обмежувального припису заявниками, зокрема зазначено, що з приводу протиправних дій ОСОБА_5 вони неодноразово зверталися до відділу поліції щодо нанесення останнім тілесних ушкоджень, застосування психологічного впливу та залякування, що підтверджується копіями заяв. Проте, судом відзначається, що зазначені заяви подані в період з 29.05.2015 року по 25.01.2018 року, в рамках проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000396 від 04.02.2015 року, за фактом заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В свою чергу, заявники звернулись до суду із заявою про видачу обмежувального припису 26.05.2020 року та у поданій заяві останні посилаються на обставини, які відбувались у невизначений період, не надаючи, при цьому, на підтвердження зазначених обставин, рішень, які мали б бути винесені по матеріалам перевірок відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а саме: вчинення домашнього насильства.

За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

Крім того, судом звертається особлива увага заявників на вимоги, встановлені статтею 95 ЦПК України щодо доказів, які подаються до суду. Відповідно до положень вказаної процесуальної норми письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу . Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, як вбачається із доданих до заяви про видачу обмежувального припису документів, заявник надали додатки для суду та заінтересованих осіб, у не читаємому стані, що позбавляє можливості візуально сприймати інформацію та утруднює вивчення вказаних документів.

Окрім того, заявниками до заяви подано клопотання про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В свою чергу, судом відзначається, що відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Тим самим, заявникам в клопотанні про виклик свідків необхідно зазначити по кожному із свідків, які обставини він (свідок) може підтвердити.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи, що дана заява подана без додержання вимог ст. 350-4 ЦПК України, то відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху з наданням заявникам строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

Керуючись статтями 294, 350-4, частиною 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які також діють як законні представники в інтересах дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) про видачу обмежувального припису, - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення заявнику ухвали.

Запропонувати заявникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які також діють як законні представники в інтересах дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки заяви про видачу обмежувального припису, а саме: зазначити заінтересовану (них) особу (осіб) та її (їх) місцезнаходження (місцеперебування); зазначити та надати докази, які підтверджують обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису; у разі неможливості надання доказів, подати клопотання про їх витребування; обґрунтувати необхідність виклику свідків та обставини які вони (свідки) можуть підтвердити.

Якщо заявники відповідно до ухвали у встановлений строк не виправлять зазначені в ухвалі недоліки, заява буде вважатися неподаною та повернута заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова