Єдиний унікальний номер 725/7225/19
Номер провадження 2/725/1089/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівців

в складі:

головуючого судді - Нестеренко Є. В.

за участю:

секретаря судового засідання - Вуйда В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Першотравневого районного суду м. Чернівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 11/25, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувлась до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позов тим, що на виконанні у Другому ВДВС м. Чернівці ГТУЮ в Чернівецькій області перебуває виконавче провадження №56751677 відкрите на підстав виконавчого напису від 10.10.2017 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" грошові кошти у розмірі 556 990,40 грн., які є його боргом за кредитним договором №CVA0AU00040771 від 19.05.2006 року укладеним між позивачем та ПАТ «КБ «Приватбанк». Виконавче провадження було відкрито 16.07.2018 року постановою про відкриття виконавчого провадження, в подальшому 29.11.2018 року було винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень №20239239, №28418624, №50548464, №51162900 та №56751677 у зведене виконавче провадження за №57814178.

Позивач вважає, що вчинення виконавчого напису здійснено з порушенням чинного законодавства, а саме з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, провадження щодо виконання зазначеного виконавчого напису є неправомірним, а тому такий виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Позивач зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав від стягувача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чека тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі є безспірними. Рахунок боргу, здійснений ПАТ «КБ «Приватбанк» щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах, річний та пені, не може вважатись документом, який підтверджує безспірність вимог ПАТ «КБ «Приватбанк» до боржника.

Таким чином, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено ПАТ «КБ «Приватбанк» одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості.

Також зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушення ст. 88 ЗУ "Про нотаріат" відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості.

Зазначає, що відповідачу достеменно були відомі обставини, який всупереч вимогам чинного законодавства в жовтня 2017 року, тобто через 10 років звернувся до нотаріуса про вчинення виконавчого напису. Пропущений строк звернення є безумовною підставою для відмови в вимогах про стягнення боргу, відсотків, комісії та пені оскільки дана вимога стосується не тільки суду, а також нотаріуса згідно вимог ст.267 ЦПК України про наслідки спливу позовної давності.

На підставі викладеного просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10.10.2017 р., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем та зареєстрованим в реєстрі за № 15468.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 21.12.2019 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник АТ КБ «Приватбанк» 28.04.2020 року подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що даний позов є необґрунтованим з наступних підстав, а саме визначені факти позивачем щодо порушення вимог вчинення виконавчого напису, заборгованість за виконавчим написом не є безспірною, виконавчий напис вчинено поза межами строку передбачено ст.88 ЗУ «Про нотаріат» у жодному разі не є підставою для скасування виконавчого напису, договір укладений між ним та позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» є кредитним договором, відповідно до якого позивач отримав кошти та зобов`язався повернути їх, однак належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Звертає увагу суду на те, що позивач належних та допустимих доказів в обґрунтування позову суду не надав. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом та стягувачем було дотримано усіх вимого чинного законодавства. Твердження позивача, що заборгованість не є безспірною помилкові, просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити.

До початку судового засідання приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, подав до суду заяву, про розгляд справи без його участі.

В судове засідання представник АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення, що відповідає положенням ст.259 ЦПК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до виконавчого напису № 15468 від 10.10.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" грошові кошти у розмірі 556 990,40 грн., які є його боргом за кредитним договором №CVA0AU00040771 від 19.05.2006 року укладеним між позивачем та ПАТ «КБ «Приватбанк». Виконавчий напис виданий на підставі статей 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та відповідно до п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, № 1172.

На підставі даного виконавчого напису № 15468 від 10.10.2017 року державним виконавцем Другого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ в Чернівецькій області винесено постанову від 16.07.2018 року про відкриття виконавчого провадження під №56751677.

29.11.2018 року державним виконавцем Другого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ в Чернівецькій області винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №20239239, №28418624, №50548464, №51162900 та №56751677 у зведене виконавче провадження №57814178.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наданих суду позивачем копії заяви про відкриття виконавчого провадження, копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копіїї виконавчого напису не вбачається що у позивача відсутній борг перед банком, або невідповідність суми боргу. В матеріалах справи відсутні докази укладення кредитного договору між сторонами, докази повного або часткового погашення боргу на підставі яких, суд мав би можливість дослідити, перевірити та встановити факт відсутності спору, менший розмір, чи спростувати його. А також встановити порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а саме: факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та інше.

Більше того, протягом судового розгляду ОСОБА_1 не надала суду вищезазначені докази та не скористалась своїм правом витребування доказів передбаченим ст. 84 ЦПК України, у разі неможливістю самостійного надати такі докази.

Оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд не вправі самостійно ініціювати питання про витребовування докази.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову, суд позбавлений можливості встановити факт підтвердження(або спростування) безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема правильності нарахування процентів за користування кредитом, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.6-13,81,133,141, 258-273, 355 ЦПК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 11/25, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко