"22" травня 2020 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
РІШЕННЯ

іменем України

22 травня 2020р. Справа №642/1977/20 Провадження №2/642/867/20
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря Євтіфієв В.М.; Пшенична Т.М.;

За відсутності позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , які заявили про розгляд справи за їх відсутності;

розглянув у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду позивач на підставі вимог ст. 181, 182,183, 191 СК України заявляє позовні вимоги до ОСОБА_3 , а саме:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу, але менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до дня повноліття дитини.

В обґрунтування заявленого змісту позовних вимог, позивач вказав, вона з відповідачем проживала однією сім`єю.

Під час проживання народилась дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на теперішній час проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Домовленості між сторонами щодо участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто. Добровільної участі в утриманні дитини відповідач не приймає.

Відповідач свого відзиву щодо заявлених позовних вимог, суду не надав.

Позивачка на позові наполягала, який визнав частково відповідач.

Судом встановлені наступні факти та обставини:

Сторони мали спільне проживання однією сім`єю.

Під час спільного проживання сторін народилась дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтво про народження, відповідач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після припинення спільного проживання проживає разом з позивачкою, що визнає відповідач та не потребує доказуванню відповідно до вимог ст.82 ч.1 ЦПК України визначено:. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідив та оцінив в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає:

Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги статті 13 ЦПК України: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач в супереч вимогам ст.12 ЦПК України, не надав суду ніяких доказів в обґрунтування своєї позиції щодо заявленого розміру позовних вимог про стягнення з відповідача коштів на утримання дитини в заявленому розмірі.

Згідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, N 2402-III передбачено: Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Вимогами статті 141 СК України визначено:

1. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до вимог статті 180 СК України визначено: Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 ч.3 СК України визначено: За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Вимогами статті 182 СК України визначено: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України визначено: Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 191 СК України визначено: Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, суд вважає, з аналізу вказаних норм закону, на думку суду, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на дитину у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу, але менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до дня повноліття дитини, не зовсім обґрунтована та суперечить вимогам закону. Оскільки відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Позивач та відповідач, в обґрунтування своєї правової позиції, суду не надали доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі.

Стаття 141 СК України, визначає про рівні обов`язки батька так і мати в утриманні дітей.

В тожей час, у виконання вимог ст..141 СК України позивачкою не доведено, що вона також приймає участь в утриманні дітей щомісячно та сума утримання відповідає заявленому розміру, щомісяця, та вказаний розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини в частині її утримання

За таких обставини заявлена сума розміру аліментів щодо стягнення з відповідача порушує принцип рівності прав та обов`язків батьків, щодо утриманню неповнолітніх дітей та самим інтересам дитини.

Суд вважає, що доцільніше визначити розмір стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача на користь позивача і це відповідатиме інтересам як позивача, який буде отримувати частку від доходу відповідача на утримання дитини, так і відповідача, у вільному розпорядженні якого залишиться більша частини його доходу. Крім того, вказаний розмір аліментів відповідає вимогам закону та принципу рівності обов`язків батьків в утриманні дітей.

Проте, позивач вимагає про розмір аліментів у сумі не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину, що відповідає вимогам закону.

Отже, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Суд також вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в межах стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини за один місяць, що відповідатиме завданням сімейного законодавства, відповідно до якого регулювання сімейних відносин здійснюється цим Сімейним кодексом здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, взаємодопомоги і підтримки, забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю фізичного розвитку, для чого вона потребує матеріального забезпечення.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до дня повноліття дитини, починаючи з 13.04.2020р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 40коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах одного місяця підлягає до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду, або через Ленінський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М.Євтіфієв