Справа № 194/153/20
Номер провадження № 2-о/194/15/20
УХВАЛА

22 жовтня 2020 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

присяжних Мокроусова О.М., Нємцової О.А.,

секретаря судового засідання Ніколайчук О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_3 ,

представника органа опіки та піклування Яковлевої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, про поновлення цивільної дієздатності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поновлення цивільної дієздатності. Просить поновити її цивільну дієздатність, скасувавши рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2011 року та рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2011 року; звільнити від повноважень призначеного їй опікуна ОСОБА_3 ; зобов`язати ОСОБА_3 повернути їй її паспорт, реєстраційний номер облікової картки платника податків та свідоцтво про її народження.

На виконання ухвали суду від 15 жовтня 2020 року до суду надійшов висновок амбулаторної судово - психіатричної експертизи від 08 вересня 2020 року.

Представник заявника заявила клопотання про визнання висновку судово-психіатричного експерта за № 129 від 08 вересня 2020 року недопустимим доказом, оскільки висновок судово-психіатричного експерта № 129 від 08 вересня 2020 року підписано трьома експертами, а як зазначила в судовому засіданні ОСОБА_3 експертиза проводилася одним експертом. Крім того, ОСОБА_3 була присутня при проведенні експертизи і експерт задавала питання як їй особисто так і ОСОБА_1 в її присутності. Просила призначити повторну амбулаторну судово-психіатричної експертизу для встановлення психічного стану ОСОБА_1 , проведення якої доручити експертам Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, на вирішення експертів поставити питання: чи здатна ОСОБА_1 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також, заявила клопотання про витребування доказів.

Заявник підтримала клопотання свого представника та просила його задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 підтримала клопотання представника заявника. А також, суду повідомила, що амбулаторна судово психіатрична експертиза проводилася 08 вересня 2020 року одним експертом. Вона особисто була присутня при проведенні експертизи, та питання ОСОБА_1 задавали в її присутності. Після чого, у відсутності ОСОБА_1 експерт задавала їй запитання.

Представник заінтересованої особи також підтримала клопотання представника заявника.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1-3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами зокрема - висновками експертів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Згідно з ч.1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно з положеннями ч. 1ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12.06.2009 року, для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Пунктом 2 частини 1 статті 105 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: психічний стан особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна судова експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

З урахуванням того, що предметом спору в цій справі є поновлення цивільної дієздатності, суд вважає, що в цій справі обов`язковим є призначення судово-психіатричної експертизи, для встановлення психічного стану ОСОБА_1 .

На виконання вимог ст. 105 ЦПК України, ухвалою суду від 16 березня 2020 року було призначено відповідну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам відділення судово-психіатричних експертиз Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради».

На виконання зазначеного експертного дослідження, експертами відділення судово-психіатричних експертиз Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» було проведено судово-психіатричну експертизу та надано відповідний висновок №129 від 08 вересня 2020 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі вираженого розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку складного ґенезу. По своєму психічному стану в даний час іспитована не може розуміти значення своїх дій і керувати ними.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_3 суду повідомила, що амбулаторна судово психіатрична експертиза проводилася одним експертом. Вона особисто була присутня при проведенні експертизи, та питання ОСОБА_1 задавали в її присутності. Після чого, у відсутності ОСОБА_1 експерт задавала їй запитання.

Представник заявника висловила незгоду з вказаним висновком експерта, з посиланням на його необґрунтованість і неповноту проведеного дослідження, та заявила клопотання про визнання висновку судово-психіатричного експерта за № 129 від 08 вересня 2020 року недопустимим доказом, оскільки висновок судово-психіатричного експерта № 129 від 08 вересня 2020 року підписано трьома експертами, а як зазначила в судовому засіданні ОСОБА_3 експертиза проводилася одним експертом. Крім того, ОСОБА_3 була присутня при проведенні експертизи і експерт задавала питання як їй особисто так і ОСОБА_1 в її присутності. Просила призначити повторну амбулаторну судово-психіатричної експертизу для встановлення психічного стану ОСОБА_1 , проведення якої доручити експертам Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради.

На підставі викладеного судом встановлено, що у сторін по справі виникли сумніви у наданому відділенням судово-психіатричних експертиз Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» висновку №129 від 08 вересня 2020 року, за наслідком проведеної судово-психіатричної експертизи, оскільки є порушення порядку проведення експертизи.

Стосовно надання оцінки зазначеному висновку, судом приймається до уваги, що відповідно до статті 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Одночасно судом враховується, що як роз`яснено у п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Відповідно до п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року №53/5, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з ч. 1 ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (ч. 1 ст. 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство.

Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Частиною 5 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість зокрема: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженої Наказом МОЗ України 08.05.2018 року за №865, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.06.2018 року №719/32171, судово-психіатричну експертизу проводять державні спеціалізовані судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України.

Судово-психіатричну експертизу проводять особи, які відповідають вимогам, передбаченим ст. 10 Закону України «Про судову експертизу». Призначення судово-психіатричної експертизи, обов`язки, права та відповідальність судових експертів визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Кримінальним кодексом України, Законом України «Про судову експертизу».

Відповідно до статті 107 ЦПК України, матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Згідно п.19 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я за № 719/32171 від 14 червня 2018 року, проводячи амбулаторну та стаціонарну судово-психіатричну експертизу, експерт за потреби залучає психолога.

Отже, Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я за № 719/32171 від 14 червня 2018 року, не передбачено залучення інших зацікавлених осіб для проведення судово-психіатричної експертизи.

Однак, як встановлено у судовому засіданні судово-психіатрична експертиза Козлової Н.А. проводилась у присутності ОСОБА_3 , а також з опитуванням останньої без заявлення клопотання експерта про це та надання дозволу суду на це. Окрім того, при опитуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 брала участь тільки один експерт. Отже, є порушення норм, які регламентують порядок проведення експертизи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у разі призначення судом експертизи.

Згідно з п.9 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 5 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що по справі необхідно призначити повторну амбулаторну судово - психіатричну експертизу для визначення стану здоров`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та провадження по справі зупинити до отримання висновку експерта.

Отже, підлягає задоволенню і клопотання представника заявника про витребування доказів, а саме амбулаторної картки ОСОБА_1 .

Окрім того, суд вважає за необхідне також направити експертам матеріали цивільних справ №194/153/20, № 2-о-24/2011, № 2-о-72/2011 для повноти та об`єктивності при проведені експертизи.

В клопотанні представника заявника адвоката Голіциної Г.Д. про визнання висновку судово-психіатричного експерта за № 129 від 08 вересня 2020 року недопустимим доказом відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України, відмовити, як в передчасно поданому, оскільки висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України, тому суд буде вирішувати дане клопотання при постановленні судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103-107, 113, 252, 261, 297, 298, 299, 352, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В клопотанні представника заявника адвоката Голіциної Г.Д. про визнання висновку судово-психіатричного експерта за № 129 від 08 вересня 2020 року недопустимим доказом відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України відмовити.

Клопотання представника заявника адвоката Голіциної Г.Д. про витребування доказів задовольнити.

Витребувати з Комунального некомерційного підприємства «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради» амбулаторну картку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання представника заявника адвоката Голіциної Г.Д. про призначення повторної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, - задовольнити.

Призначити по цивільній справі №194/153/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, про поновлення цивільної дієздатності, повторну амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої здійснити за наявними документами в матеріалах справи, на вирішення якої поставити наступні питання:

-Чи розуміє на теперішній час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в р-п Пограничник Єрмаківського району Павлодарської області, значення своїх дій та чи може керувати ними?

Проведення експертизи доручити експертам Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради (69600, місто Запоріжжя, вулиця Оріхівське шосе, буд. 10-а).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Після надходження до суду амбулаторної картки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розпорядження експертів направити матеріали цивільних справ №194/153/20, № 2-о-24/2011, № 2-о-72/2011 та оригінали медичної картки амбулаторного хворого №1 на ім`я ОСОБА_1 .

Зобов`язати опікуна ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 з`явитися на виклик експерта для проведення судово-психіатричної експертизи. У разі не можливості ОСОБА_3 з`явитися до експертної установи, за її письмовим дозволом до експертної установи може разом з ОСОБА_1 з`явитися інша особа.

Експертизу проводити за відсутності опікуна ОСОБА_3 . У разі необхідності опитування опікуна ОСОБА_3 експерти повинні звернутися з відповідним клопотанням до суду.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , представнику заявника адвокату Голіциній Г.Д., та заінтересованій особі ОСОБА_3 наслідки ухилення від участі в проведенні експертизи, які передбачені ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження у справі зупинити до отримання висновку експерта.

Копію ухвали направити до Комунального некомерційного підприємства «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради» для виконання ухвали суду в частині витребування амбулаторної картки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали направити Комунальному некомерційному підприємству «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради для проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін

Присяжні: О.М. Мокроусов

О.А. Нємцова