№ 2-5841/11
провадження 2-п/201/20/2020
УХВАЛА

26 травня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого згідно договору факторингу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») 25 жовтня 2010 року звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами кредиту і поруки, позовні вимоги не змінювалися, не уточнювалися і не доповнювалися.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2011 року позовні вимоги були задоволені повністю.

27 лютого 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення суду від 26 серпня 2011 року, посилаючись на незаконність винесення такого рішення, не правильність вирішення спору, не відповідність висновків суду матеріалам справи та порушення процесуальних норм при винесенні ухвали про заочний розгляд справи і винесення заочного рішення.

Заявник вимоги заяви підтримав, просив скасувати вказане заочне рішення суду і призначити справу до розгляду в загальному порядку, задовольнивши її заяву в повному обсязі.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і ОСОБА_2 та/або його представник в судове засідання в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили; вказаним і матеріалами справи, на думку суду, проти вимог не заяви заперечували, повідомлення з суду про слухання справи було належним і неодноразовим, іншої адреси для свого листування відповідач не надавали; просили заяву і справу слухати без їх участі. Суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаних осіб та/або їх представників відповідно до ст. 223, 287 ЦПК України.

Вислухавши пояснення заявника, з`ясувавши думку сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву не обґрунтованою і не підлягаючою задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що дійсно Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 26 серпня 2011 року була розглянута цивільна справа за позовом ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого згідно договору факторингу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами кредиту і поруки позовні вимоги були задоволені повністю.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України «Умови проведення заочного розгляду справи» 1. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 2. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. 3. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.

Згідно ст. 283 ЦПК України «Повідомлення про заочне рішення» 1. Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України «Порядок і строк подання заяви про перегляд заочного рішення» 1. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 2. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 3. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 4. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідач ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом, яке передбачено ст. 280-284 ЦПК України, через представника звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, але з пропуском без поважних причин терміну, встановленого ст. 284 ЦПК України і ставить питання про поновлення цього строку. Обставини, викладені в заяві цього відповідача є не обґрунтованими з огляду на наступне.

В своїй заяві заявник зазначає, що в справі був наявним реальний спір стосовно заборгованості по кредитному договору, є питання по укладанню не тільки договору кредиту, а і договорів поруки, погашення боргу, додаткових договорів і умов до них, витрат, графіку погашення кредиту і відсотків та інш., отже з позивачем є реальний спір, позивач не вказав всіх обставин спору, не надав всіх необхідних документів і взагалі фактично вибрав неналежний спосіб захисту своїх інтересів, не згоден цей відповідач і по суті рішення, оскільки паралельно йшли і інші суди у відповідача стосовно не тільки цього боргу, а і майна відповідачів (іпотека), про час та день судового розгляду даної цивільної справи належним чином не був повідомлений, про що свідчить відсутність в матеріалах справи такого повідомлення в судове засідання як на реальну адресу знаходження відповідача, яке було б ними отримано.

Але судом встановлено, що згідно загальновідомих фактів (в тому числі і поданих письмових документів самим заявником і відповідачем, заяви про ознайомлення зі справою, отримання копії рішення та інш.) місце знаходження цього відповідача було на час розгляду справи і зараз, є конкретним і визначеним: АДРЕСА_1 , вказана адреса вказувалася суду як місце для листування, так і фактичного знаходження відповідачів як після, так і на час розгляду судом цивільної (вказувалося і місце реєстрації АДРЕСА_2 )), відповідач не робив зауважень чи заяв стосовно вказаної адреси знаходження і не ініціював питання про виправлення описки в цій частині при ознайомленні з матеріалами справи після винесення рішення суду; саме на вказану адресу (фактичного місця мешкання, а також на адресу реєстрації) цьому відповідачу направлялися повістки про слухання справи на 16 грудня 2010 року, 15 лютого, 11 квітня, 19 травня і 26 серпня 2011 року, туди ж направлялися і ухвали суду про відкриття провадження в справі та інш., цей відповідач повинен був їх отримувати, оскільки про даний спір, позов знав (в матеріалах справи міститься особисто ним отримана досудова вимога), так як поштові повідомлення до нього (місця фактичного мешкання) доходять, про що в справі є письмові поштові повідомлення.

Судом було зроблено запит до адресного столу стосовно місця реєстрації відповідача і згідно відповіді відповідача не було виписано з вказаної адреси, він там зареєстрований тривалий час, отже відповідач про це достеменно знав і не повідомив суду.

З урахуванням вказаного суд повідомляв відповідача про слухання справи на 16 грудня 2010 року, 15 лютого, 11 квітня, 19 травня і 26 серпня 2011 року у відповідності до ст. 129-130 ЦПК України (з відповідними нормами ЦПК, що діяв на час розгляду справи) шляхом направлення повісток за місцем реєстрації і мешкання відповідача і він їх отримав, про що свідчать повідомлення про вручення повістки, але зараз заявник вказує, що не отримали вказане і відділення зв`язку повернуло вказані документи до суду.

Пояснення про те, що відповідач міг певний час не дивитися за вхідною поштою, чи якийсь час тимчасово не знаходився в той час за цією адресою не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки таких відомостей він суду не надавав, а відповідно до ст. 131 (ст. 77 на той час до грудня 2017 року) ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Уразі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Крім того, на виконання ст. 272 ЦПК України судом було направлено стороні відповідача копію вказаного рішення суду і він отримав його за вище зазначеною адресою (через представника) ще в жовтні 2011 року, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи (а. с. 82) і не спростувала вказане представник заявника, фактично не заперечувала проти цього. Судом направлялися повістки про слухання в судовому засіданні і заяви про перегляд судового рішення і вказані повістки відповідач отримав, про що є поштові повідомлення. Отже пошта працює, адреса відповідача вірна, повістки суду йому направлялися і отримувалися, про слухання справи він знав.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України «Порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення» 1. Заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 2. Головуючий відкриває судове засідання і з`ясовує, хто з учасників справи з`явився, встановлює їх особу, перевіряє повноваження представників, після чого повідомляє зміст заяви і з`ясовує думку сторін та інших учасників справи щодо вимог про перегляд заочного рішення. 3. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. 4. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що заява не підлягає задоволенню повністю.

При таких обставинах суд вважає можливим заяву представника ОСОБА_1 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 130, 131, 258-260, 280-289, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Заочне рішення по вказаній цивільній справі може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя -