РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року

м. Рівне

Справа № 558/188/20

Провадження № 22-ц/4815/1154/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Гордійчук С. О., Хилевича С. В.

секретар судового засідання Ковальчук Л. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Демидівська селищна рада Рівненської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кременовського Сергія Руслановича на рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 28 липня 2020 року у складі судді Феха Т. С., ухвалене в смт. Демидівка Рівненської області о 08 годині 48 хвилин, повний текст рішення складено 31 липня 2020 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Демидівської селищної ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Санкт-Петербург, Росія, помер його двоюрідний брат ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно земельна ділянка площею 2,64 га, що розташована на території Рогізненської сільської ради Демидівського району Рівненської області. Зазначав, що 26.02.2020 року він звернувся до приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Котюбіна І. Ф. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у її прийнятті, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України. Вказував, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата ОСОБА_2 з поважних причин, оскільки спадкодавець проживав на території Російської Федерації та вони між собою майже не спілкувалися. Крім того, він виїжджав на заробітки та був відсутній за зареєстрованим місцем проживання. Із наведених підстав просив визначити йому додатковий строк у 6 місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Російської Федерації.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 28 липня 2020 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченою законом можливістю суду за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, та обґрунтоване відсутністю належних, достатніх і достовірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення заявником.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права, за невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що спадкове майно земельна ділянка розміром 2,64 га, що розташована на території Рогізненської сільської ради Демидівського району Рівненської області є нерухомим майном. Звертає увагу суду на те, що якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, успадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації України, правом України. Вважає, що місцем відкриття спадщини щодо земельної ділянки є її місцезнаходження, а всі відносини, пов`язані із спадкуванням цього майна регулюються законодавством України, у зв`язку з чим він як спадкоємець мав право звертатися до нотаріуса, за місцем знаходження спадщини, із заявою про її прийняття. Також вказує, що суд мав всі необхідні відомості, що були зазначені в позовній заяві, а також усних поясненнях при розгляді справи, для того, щоб залучити спадкоємців першої черги до участі в справі і він проти цього не заперечував. Крім того, суд не врахував поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, однією з яких була відсутність у позивача документа, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 на території Російської Федерації і отримання цього документа було проблематичним та зайняло багато часу, а тому позивач пропустив строк для прийняття спадщини. Суд не взяв до уваги, що родина спадкодавця проживає в Російській Ферерації та є її громадянами, а після смерті спадкодавця, спілкування з його родиною припинилося (щодо спадщини, обміну документами тощо). Для отримання свідоцтва про смерть йому необхідно було їхати в Росію, що було об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього, зокрема події лютого 2014 року військова агресія Російської Федерації щодо України. На даний час земельна ділянка в с. Рогізне перебуває у незаконному користуванні третіх осіб, а враховуючи обставини неприйняття спадщини, спадкоємець не може забезпечити збереження майна у належному стані, сплатити податки та використовувати її за цільовим призначенням. Із наведених підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким визначити йому додатковий строк у 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Російської Федерації.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу земельної ділянки, розташованої на території Демидівської селищної ради Рівненської області.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 липня 2003 року, виданого ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 став власником: земельної ділянки площею 0,337 га, що знаходиться на території с. Рогізне, Демидівського району Рівненської області; земельної ділянки площею 2,64 га, що знаходиться на території Рогізненської сільської ради Демидівського району Рівненської області; майнового паю на загальну суму 559 гривень в КСГП «Вільна Україна».

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Санкт-Петербург, Росія, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8, 9, 11). До своєї смерті він постійно проживав і був зареєстрований в м. Санкт-Петербург, Російської Федерації, та був громадянином Російської Федерації (а.с. 9, 10, 52).

Із змісту свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 17), свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 18), Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень № 0 (а.с. 19), Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 7 (а.с. 20), Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень № 1 (а.с. 21), встановлено, що позивач ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

26 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Котюбіна І. Ф. із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з пропуском визначеного ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Котюбіна І. Ф. № 02-14/3 від 26 лютого 2020 року (а.с. 16).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України,за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 поважними причинами пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вказував факт проживання спадкодавця на території Російської Федерації, відсутність тісного спілкування між ними, а також обставини його власного перебування за зареєстрованим місцем проживання у зв`язку з виїздом на заробітки.

При цьому, позивач вказав, що про смерть спадкодавця ОСОБА_2 він дізнався одразу після смерті.

Оцінюючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що вони не можуть слугувати поважними причинами пропуску строку звернення ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують законних і обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Крім того, самим позивачем заявлено, що спадкодавець ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем, отримав квартиру в м. Санкт-Петербург, Росія, де проживав та був зареєстрованим, і у цій квартирі після його смерті залишилася проживати його дружина, ОСОБА_4 ..

Такі обставини свідчать про те, що коло спадкоємців не обмежується самим лише позивачем, і що до кола спадкоємців ОСОБА_2 належать інші особи, встановлення яких не є предметом розгляду у даному спорі.

Відхиляючи апеляційну скаргу, апеляційний суд також враховує, що відповідно до ст.. 70 Закону України «Про міжнародне приватне право», з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону, спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був.

Як було встановлено судом, спадкодавець постійно проживав і був зареєстрований ан момент смерті у м. Санкт-Петербург, Росія, де й помер, а відтак, місцем відкриття спадщини є м. Санкт-Петербург, і питання спадкування після смерті ОСОБА_2 регулюється законодавством Російської Федерації.

Покликання апеляційної скарги на те, що земельна ділянка на території Рогізненської сільської ради Демидівського району Рівненської області, яка належала померлому ОСОБА_2 і на яку він претендує, на даний час перебуває у незаконному користуванні третіх осіб, то вони не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки не стосуються предмету спору.

Так, згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, у даному спорі вирішується лише питання про надання строку позивачу для звернення із заявою про прийняття спадщини, а питання про право на спадщину не є предметом даного спору.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судомна засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кременовського Сергія Руслановича залишити без задоволення.

Рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 28 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2020 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Хилевич С. В.