Справа № 288/466/20
Провадження № 2/288/226/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року. смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Рудник М. І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Одинадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення факту батьківства, визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2020 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Одинадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення факту батьківства, визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки, передана на розгляд судді Попільнянського районного суду Житомирської області Рудника М.І.

До відкриття провадження у справі головуючим суддею заявлено самовідвід з тих підстав, що під його головуванням розглядалась цивільна справа № 288/1394/19 2-о/288/56/19 за заявою ОСОБА_1 піклувальника, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Андрушківська сільська рада, Попільнянського району, Житомирської області про встановлення факту батьківства, за результатами розгляду якої 22 листопада 2019 року було ухвалено рішення про задоволення заяви.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 01 квітня 2020 року рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2019 року скасовано, провадження у справі за заявою ОСОБА_1 піклувальника, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Андрушківська сільська рада, Попільнянського району, Житомирської області про встановлення факту батьківства залишено без розгляду.

В ході розгляду справи в порядку окремого провадження суддею давалась оцінка зібраним по справі письмовим доказам, допитувалися свідки, суддею прийнято рішення по суті, чим висловлено свою позицію, а отже в учасників справи можуть виникнути сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, при розгляді даної справи в порядку позовного провадження.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно частини першої статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першою статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

За даних обставин, з метою унеможливлення виникнення різного роду сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, у відповідності до правил суддівської етики, з урахуванням принципу цивільного процесуального права процесуальної економії, яка дає можливість вирішити питання про самовідвід на даній стадії, самовідвід підлягає задоволенню.

Інші обставини, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, відсутні.

Керуючись статтями 36, 40, 41, 258-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Рудника Миколи Івановича.

Дану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Одинадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення факту батьківства, визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки - передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала в частині вирішення питання про самовідвід не підлягає окремому оскарженню.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник