Справа № 627/109/20
21 квітня 2020 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого Вовк Л.В.
з участю секретаря Полешко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У лютому 2020 року акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - АТ «Мегабанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву згідно якої прохав розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, відзив не подала.
У відповідності до ст.ст. 280, 223 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлена належним чином, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків.
Матеріалами справи встановлено, що 30 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого з 31.10.2018 року є АТ «Мегабанк», було укладено кредитний договір № 72-165-850-2-17-Г. Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 та 2.4 договору, відповідачу надано кредит у розмірі 22 421,52 грн. на строк від 30 серпня 2017 року до 28 серпня 2020 року включно, процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості 10% річних.
Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками.
У розділі 2 кредитного договору наведено визначення сукупної вартості кредиту (з урахуванням процентної ставки за ним та вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту) та реальної процентної ставки. Графік платежів наведено у Додатку № 1 до договору, який є невід`ємною його частиною. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору вказаний договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в ПАТ «Мегабанк».
Згідно пункту 2.8 кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості сплачується комісійна винагорода в розмірі 2,5 % від суми кредиту.
У пункті 2.9. кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.
З такими тарифами та умовами, передбаченими кредитним договором, позивачка погодилася, про що власноручно підписалася на Кредитному договорі.
Згідно останнього абзацу ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банкам надано право самостійно встановлювати процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.
Зміст вказаної правової норми свідчить про те, що така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту існує, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
З 10 червня 2017 року, набрав чинності Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року, що визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері та регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування.
Так, відповідно ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року № 1734-VІІІ загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Отже діючим на час виникнення спірних правовідносин (станом на 30.08.2017 року) законодавством України надано право банку отримувати плату за обслуговування кредиту, оскільки таке прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування».
Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду висловленою у справі № 467/555/19 від 26 грудня 2019 року.
Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах.
Пунктом 4.4. кредитного договору встановлено, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому в п.2.11 цього договору, а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтентних платежів та комісійних винагород позичальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього Договору.
Пунктом 6.3 договору встановлено, що у разі порушення строків сплати ануїтентних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 % від суми кредиту.
Водночас відповідачем зобов`язання перед позивачем за кредитним договором виконуються не належним чином. Відповідач в порушення вимог пункту 3.2.3 кредитного договору, своєчасно та в повній сумі не сплачувала щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди), що підтверджується банківськими виписками з особових рахунків відповідача № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 - за період з 30.08.2017 року по 31.12.2019 року, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка станом на 01.01.2020 року складає 33 862,56 грн. і складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 20 253,82 грн., суми нарахованих та несплачених процентів за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року включно в розмірі 716,36 грн., суми залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з січня 2018 року по травень 2018 року включно в розмірі 2 802,70 грн., суми штрафу в розмірі 10 089,68 грн..
Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В силу вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У свою чергу, сутність кредитного договору, полягає в тому, що згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 статті 1050 та частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів.
Дані норми носять спеціальний (привілейований) характер.
Слід також зазначити, що кредитний договір є консенсуальним, тобто вважається укладеним з моменту досягнення сторонами домовленості за всіма істотними умовами цього договору.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що згідно з укладеним між сторонами кредитним договором відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, а тому позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов`язанням.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підтверджено квитанцією про сплату, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 610, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов акціонерного товариства «Мегабанк» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Мегабанк» сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп., який зарахувати на рах. № НОМЕР_7 у АТ «Мегабанк», МФО 351629, код 09804119.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача з додержанням вимог ст. 284 ЦПК України.
ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
Акціонерне товариство «Мегабанк»: юридична адреса: вул.Алчевських,30, м.Харків.
Повний текст рішення виготовлений 24.04.2020 року.
Суддя Вовк Л. В.