Справа № 137/213/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голоти О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності та встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 .

Вказує, що у її свідоцтві про народження в графі батько відсутній запис, що підтверджується копією свідоцтва та копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

Зазначає, що при житті ОСОБА_2 належало право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0082 на підставі розпорядження Літинської районної державної адміністрації від 28 вересня 2005 року №353 на земельну ділянку площею 1,2772 га на території Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області, цільове призначення, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також батькові належав житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач звернулася до Літинської ДНК для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак її було відмовлено в зв`язку з тим, що відсутні необхідні документи.

Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить встановити юридичний факт та визнати за ним право власності на житловий будинок та на земельну ділянку у порядку спадкування, після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги з підстав зазначених в позові підтримала повністю і просить їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Данилюк П.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Суду пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько його довірительки ОСОБА_2 . В зв`язку з тим, що мати позивачки не проживала з покійним в зареєстрованому шлюбі, тому відповідно і він не був записаний в свідоцтві про народження як батько. Після його смерті вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю необхідних документів. Просить позов задовольнити. Представник відповідача Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа відповідно до якого справу просять розглянути без представника сільської ради. Рішення просять прийняти на розсуд суду.

Із показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 допитаних в судовому засіданні встановлено, що вони знають позивачку та її покійного батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Покійний визнавав її за дочку, вона його доглядала та здійснила поховання. Також зазначили, що у покійного був земельний пай, яким він за життя користувався.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.8) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 (а.с.9) в графі батько запис відсутній, в графі мати зазначена ОСОБА_6 . Даний факт підтверджується також Повним витягом з Державного реєстрації актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.10), де вказано, що відомості про батька проведені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11) позивачка після одруження змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до виписки з погосподарської книги №13 за 2011-2015 р.р. видана виконавчим комітетом Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за №684 від 01.07.2019 р. (а.с.12), за 1991-1995 р.р. №683 від 01.07.2019 р. (а.с.13), за 1961-1963 р.р. №682 від 01.07.2019 р. (а.с.14) ОСОБА_2 зазначений як голова двору, ОСОБА_6 зазначена як дружина, ОСОБА_1 зазначена як дочка.

Відповідно до довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за №687 від 01.02.2019 р. (а.с.15) ОСОБА_2 , 1930 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав до дня смерті в АДРЕСА_1 разом з ним проживали та були зареєстровані ОСОБА_6 , 1937 року народження, ОСОБА_1 , 1960 року народження та ОСОБА_11 , 1979 року народження.

Відповідно до довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за №686 від 01.02.2019 р. (а.с.16) ОСОБА_1 , 1960 року народження дійсно похоронила за свій рахунок ОСОБА_2 , 1930 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за №685 від 01.07.2019 р. (а.с.16) згідно по господарської книги №13 за 2016-2019 р.р. номер об`єкта по господарського обліку - 04-0035, житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 , 1930 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії паспорту (а.с.18-22) зазначається технічна характеристика житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за №681 від 01.07.2019 р. (а.с.23) до дня смерті ОСОБА_2 за ним рахувалось по земельнокадастровій книзі №2 земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в межах АДРЕСА_1

Відповідно до рішення №9-а виконкому Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області від 25 січня 1994 року (а.с.24) ОСОБА_2 , жителю с. Підлісне передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,61 га, яка розташована в межах села, для ведення особистого підсобного господарства, в АДРЕСА_1 будинку 0,61 га.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.25-27) ОСОБА_2 є власником земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0082 площею 1,2772 га на території Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області, цільове призначення, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до довідки Відділу у Літинському районі Головного управління Держгеокадастру у Віннциькій області за №31-0.3-103/2-19 від 12.08.2018 р. (а.с.28) ОСОБА_2 отримав Державний акт серії ВН №219072 площею 1,2772 га кадастровий номер :04:000:0082, на підставі розпорядження Літинської РДА від 28.09.2005 р. №353, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пеньківської сільської ради, нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнтів індексації становить 20565 грн.

Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №1443/02-17 від 04 вересня 2019 р. (а.с.29) ОСОБА_1 надано роз`яснення щодо можливості оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рідним батьком. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, її представника, врахувавши письмову позицію відповідача та врахувавши показання свідків, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальному порядку ОСОБА_1 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок та на земельну ділянку, оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємицею за законом і має право на оформлення спадщини.

Керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76, 81, 206, 247, 259, 263-268, 315 ЦПК України, ст.328, 1218, 1268 ЦК України, постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю. Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рідним батьком. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, загальною площею 86,2 кв.м., житловою площею 52,3 кв.м., літ. «А», прибудова літ. «а», ганок, гараж-літня кухня літ. «Б», погріб з шиєю літ. «п/Б, ш/п», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», огорожа №1, ворота з хвірткою №2, які розташовані за адресою по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0082 на підставі Розпорядження Літинської районної державної адміністрації від 28 вересня 2005 року №353, на земельну ділянку площею 1,2772 га на території Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.