Справа № 466/5224/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"21» жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючої - судді Глинської Д.Б.

за участі секретаря Лань М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, третіх осіб - обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування наказу, свідоцтва про право власності на житловий будинок, здійснення перерозподілу часток співвласників будинку,

В С Т А Н О В И Л А:

27 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, третіх осіб - обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якій з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд постановити рішення, яким:

- скасувати наказ № 377-Ж-Ш Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради в частині оформлення права спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на 13/50 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1 ,

- скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок від 11.03.2010, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на праві спільної сумісної власності та державну реєстрацію права власності, яку здійснено ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 15.04.2010, за реєстраційним № 30188372, номер витягу 25868103;

- здійснити перерозподіл часток співвласників в будинку АДРЕСА_1 у праві спільної часткової власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано 19.12.2006 державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В. та висновку про визначення ідеальних часток в будинку між співвласниками за № 4/2002 виданого 22.03.2010 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», а саме визнати право спільної часткової власності за мною ОСОБА_1 на 9/50 ідеальних часток, а за ОСОБА_2 - 4/50 ідеальних часток в будинку.

В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що їй, ОСОБА_1 , та відповідачу ОСОБА_2 , в житловому будинку АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 11.03.2010 належить 13/50 ідеальних часток вищевказаного будинку. Дане свідоцтво про право власності на житловий будинок видане 11.03.2010 на підставі наказу № НОМЕР_1 -Ш Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради.

Відповідно до наказу № НОМЕР_2 , який був виданий 11.03.2010 року Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про оформлення права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , зазначено, що вона, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , мають 13/50 ідеальних часток житлового будинку по АДРЕСА_1 в такому складі: ІV/9,7 кв.м. -підвал, 2-1 /18,4 кв.м. житлова, 2-2/11,2 кв.м. кухня, сарай літ. «В»; ? І/3,6 кв.м. - коридор; 1/2 «Б»- вбиральня. В спільному користуванні такі приміщення: V/10.4 кв.м. - коридор; VII/2.0 кв.м. - коридор; I/2.4 кв.м.- тамбур; II/1.1 кв.м. - коридор, однак в даному наказі допущена помилка в частках.

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на квартиру АДРЕСА_2 виданого 24.02.1997 виконкомом Львівської міської ради народних депутатів співвласниками були: вона, ОСОБА_1 , її мати - ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вона успадкувала 1/3 частини вищевказаної квартири, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. Отже, вона мала би мати 2/3 частини квартири (9/50 ідеальних часток будинку) в буд. АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 - 1/3 частини вищевказаної квартири (4/50 ідеальних часток будинку).

У зв`язку з цим вона вирішила звернутися до суду для захисту свого порушеного права.

Ухвалою судді від 01 липня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У визначений в ухвалі від 01 липня 2019 року строк від відповідачів відзив не надійшов.

Ухвалою від 06 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті.

В останнє судове засідання, яке було призначено на 21 жовтня року о 11.00 год., позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 не з`явилися. Однак, представник позивача ОСОБА_8 подала у канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги, не заперечує проти винесення у справі заочного рішення та просить розглянути справу за її та позивача відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та представник Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи та не подали відзив.

Треті особи - ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи.

Однак, ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 подали у канцелярію суду заяви, з яких вбачається, що вони не заперечують щодо задоволення позову та просять розглянути справу за їх відсутності.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у їх відсутності, представник позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу 21 жовтня 2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується копію свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 24.02.1997 (а.с.10).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В. 19.12.2006, вбачається, що спадкоємцем до спадкового майна ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 ; спадкове майно складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 (а.с.11).

Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 розмір частки власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 становить 23/50, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - 13/50, ОСОБА_11 - 7/25 (а.с.17-24).

З наказу №377-Ж-Ш «Про оформлення права власності на житловий будинок на АДРЕСА_1 » від 11.03.2010 вбачається, що за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оформлено право спільної сумісної власності на 23/50 ідеальних частки житлового будинку на АДРЕСА_1 , на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - 13/50 ідеальних часток, на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - 7/25 ідеальних часток (а.с.103).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить 13/50 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 11.03.2010 (а.с.104).

У висновку про визначення ідеальних часток в будинку між співвласниками №4/2002, яке видане ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 22.03.2020, зазначено, що співвласнику ОСОБА_1 належить 9/50 ідеальних часток, а ОСОБА_2 4/50 ідеальних часток у будинку АДРЕСА_1 (а.с.106).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ( чинного на момент виникнення спірних правовідносин) приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб (далі - жилої площі у гуртожитках) (з урахуванням положення частини другої статті 2 цього Закону), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад

народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному

господарському віданні чи оперативному управлінні державних

підприємств, організацій, установ.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ( чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку).

Відповідно до ч.3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків), кімнат у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Передача квартир (будинків), кімнат у гуртожитках у

власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією

відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про

право власності на квартиру (будинок), кімнат у гуртожитку, яке

реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального

посвідчення (ч.5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ч.1, ч.2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Положеннями ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відтак, при видачі наказу № НОМЕР_2 «Про оформлення права власності на житловий будинок на АДРЕСА_1 » Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, та відповідно на підставі якого було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок, не було враховано, що ОСОБА_1 було прийнято у спадщину - 1/3 частини квартири в будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 . Отже, ОСОБА_1 мала би мати 2/3 частини квартири (9/50 ідеальних часток будинку) в будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 - 1/3 частини вищевказаної квартири (4/50 ідеальних часток будинку).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80,81, 141, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, ст.ст.16, 355, 356,358, 361, 370 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити.

Скасувати наказ № 377-Ж-Ш Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради в частині оформлення права спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на 13/50 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок від 11.03.2010, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на право спільної сумісної власності та державну реєстрацію права власності, яку здійснено ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 15.04.2010, за реєстраційним № 30188372, номер витягу 25868103.

Здійснити перерозподіл часток співвласників в будинку АДРЕСА_1 у праві спільної часткової власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано 19.12.2006 державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В. та висновку про визначення ідеальних часток в будинку між співвласниками за № 4/2002 виданого 22.03.2010 ОКПЛОР «БТІ та ЕО», а саме визнати право спільної часткової власності за ОСОБА_1 на 9/50 ідеальних часток, а за ОСОБА_2 на 4/50 ідеальних часток в будинку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів ОСОБА_2 та Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники процесу:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, місцезнаходження: м. Львів, пл. Галицька,15, ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

третя особа: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки", місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського,54, ;

третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

третя особа: ОСОБА_13 , а проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення виготовлений 21 жовтня 2020 року.

Суддя Д. Б. Глинська