Головуючий суду 1 інстанції - Романовський Є.О.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 425/3745/19
Провадження № 22-ц/810/245/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 квітня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Дронської І.О., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3 ,

відповідач - Державний заклад «Луганський державний медичний університет»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 ,

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 26 лютого 2020 року, ухвалене у складі судді Романовського Є.О. в м. Рубіжне Луганської області,

за позовом ОСОБА_3 до Державного закладу «Луганський державний медичний університет» про поновлення студента на навчанні,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Державного закладу «Луганський державний медичний університет» про поновлення студента на навчанні, в обґрунтування якого вказала, що вона є громадянкою Індії та в період з 2007 року по 2013 рік навчалась в Державному закладі «Луганський державний медичний університет» за напрямком підготовки - медицина, спеціальність - лікувальна справа, факультет іноземних студентів, денна форма навчання.

Через бойові дії на території м. Луганськ позивачу не видано диплом державного зразка про отримання вищої освіти.

У відповідь на адвокатський запит відповідачем надано відповідь, що у результаті бойових дій на території м. Луганськ та захоплення будівель університету також захоплена вся документація, зокрема, договір про надання освітніх послуг, докази сплати грошових коштів за цим договором, залікова книжка, наказ про зарахування тощо.

Також у результаті бойових дій на території м. Луганськ втрачені відомості щодо закінчення позивачкою шостого курсу навчання, складання нею державних випускних екзаменів, відомості про склад комісії, яка приймала участь у складанні державних іспитів, а також рішення про прийняте державною екзаменаційною комісією рішення.

Відповідачем не приймалися рішення про відрахування її з університету, не надавалась академічна довідка про результати навчання, назви дисциплін, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЕКТС.

Відмова у видачі диплому обумовлена виключно відсутністю у відповідача документів, які підтверджують факт успішного навчання та складання позивачкою державних випускних іспитів. Однак, відновити докази, які б підтверджували складання позивачкою державних кваліфікаційних іспитів наразі неможливо.

Позивачка просила суд зобов`язати Державний заклад «Луганський державний медичний університет»поновити ОСОБА_3 на шостий курс навчання в Державному закладі «Луганський державний медичний університет» за спеціальністю - лікувальна справа, кваліфікація - лікар, напрямком підготовки - медицина, факультет іноземних студентів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рубіжанський міський суд Луганської області рішенням від 26 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Державного закладу «Луганський державний медичний університет» про поновлення студента на навчанні відмовив.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що позивачкою не надано доказів відмови Державного закладу «Луганський державний медичний університет» у поновленні її на навчанні на шостому курсі навчання у Державному закладі «Луганський державний медичний університет» за напрямком підготовки «Медицина», спеціальність «Лікувальна справа», факультет іноземних студентів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , просить скасувати рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 26 лютого 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , зазначила, що відповідачем не приймалось рішення (не видавався наказ) про відрахування позивачки з Державного закладу «Луганський державний медичний університет» з підстав передбачених ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» та позивачці не надавалась академічна довідка про результати навчання, назви дисциплін, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЕКТС, а тому у відповідача відсутні підстави для поновлення позивачки на навчанні.

Також, позивачка посилається на те, що при зверненні до відповідача з запитом про можливість поновлення на шостому курсі навчання останнім надана відповідь в якій роз`яснено право позивачки на поновлення в Державного закладу «Луганський державний медичний університет» на загальних умовах з поданням документів, зокрема, таких як залікова книжка, академічна довідка. Проте відповідачем не враховані обставини, які юридично перешкоджають поновленню позивачки на навчанні, та те, що позивачка не має можливості надати документи для поновлення на назальних підставах у зв`язку із їх втратою в результаті бойових дій.

Крім того, ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , вказує на те, що належним способом захисту порушеного права позивача на освіту є саме зобов`язання Державного закладу «Луганський державний медичний університет» поновити позивачку на шостому курсі навчання.

Додатково позивачка посилається на помилковість висновку суду першої інстанції щодо необхідності попереднього звернення до відповідача з питанням про поновленні її на навчанні.

(2) Позиція інших учасників справи

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу Державний заклад «Луганський державний медичний університет» отримав 24 березня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 174), проте відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано, а подано заяву про розгляд справи, призначеної на 21 квітня 2020 року, без участі представника позивачки.

Копію ухвали про відкриття апеляційного ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 отримали 25 березня 2020 року (а.с. 175, 176).

Представник позивачки, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник Державного закладу «Луганський державний медичний університет» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи без участі відповідача.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано доказів відмови Державного закладу «Луганський державний медичний університет» у поновленні її на навчанні на шостому курсі навчання у Державному закладі «Луганський державний медичний університет» за напрямком підготовки «Медицина», спеціальність «Лікувальна справа», факультет іноземних студентів, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов із порушенням норм права, з огляду на таке.

Відповідно до статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що право на вищу освіту гарантується незалежно від віку, громадянства, місця проживання, статі, кольору шкіри, соціального і майнового стану, національності, мови, походження, стану здоров`я, ставлення до релігії, наявності судимості, а також від інших обставин. Ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття вищої освіти, крім випадків, встановлених Конституцією та законами України.

Доступ до вищої освіти, прийом, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти регулюється розділом VІІІ Закону України «Про вищу освіту».

Згідно частини 1 статті 46 Закону України «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою;2) власне бажання;3) переведення до іншого навчального закладу;4) невиконання індивідуального навчального плану;5) порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання;6) інші випадки, передбачені законом.Особа, відрахована з закладу вищої освіти до завершення навчання за освітньою програмою, отримує академічну довідку, що містить інформацію про результати навчання, назви дисциплін, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС. Зразок академічної довідки встановлюється центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Пунктом 14 Порядку організації набору та навчання (стажування) іноземців та осіб без громадянства, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України № 1541 від 01 листопада 2013 року, передбачено, що відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення іноземців здійснюються в порядку, як для громадян України, на підставі наказу навчального закладу.

Згідно пункту 16 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України № 245 від 15 липня 1996 року, поновлення до складу студентів здійснюється ректором (директором) вищого закладу освіти незалежно від тривалості перерви в навчанні, причини виключення, трудового стажу, форми навчання і з врахуванням здатності претендента успішно виконувати графік навчального процесу.

Заява про переведення або поновлення повинна бути розглянута у вищому закладі освіти протягом двох тижнів, і заявникові повідомлені умови зарахування на навчання або причина відмови (пункт 19 вказаного Положення).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Республіки Індія, з 2007 року була іноземним студентом денної форми навчання в Державному закладі «Луганський державний медичний університет», мала право тимчасово проживати на території України до 15 серпня 2013 року.

16 квітня 2019 року листом за № 09-09/537 Державним закладом «Луганський державний медичний університет» ОСОБА_3 роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю архіву, який залишився на території тимчасово непідконтрольній Україні у м. Луганську, та на підставі відсутності даних про навчання в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, Державний заклад «Луганський державний медичний університет» не має можливості скористатися архівними даними, підтвердити факт навчання та відповідно видати диплом державного зразка зі спеціальністю «Лікувальна справа».

Звертаючись до суду з позовом позивачка, на підтвердження обставин навчання у Державну закладі «Луганський державний медичний університет» в період з 2007 року по 2013 рік ОСОБА_3 надала ксерокопію залікової книжки № 028574, рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 07 листопада 2019 року, ксерокопія сертифіката № 481/2010 про результати складання тестового екзамену «Krok 1 Medicine», ксерокопія сертифіката № 408/2013 про результати складання тестового екзамену «Krok 2 Medicine».

Так, ОСОБА_3 отримала сертифікат про результати складання тестового екзамену «Krok 1 Medicine» від 30 червні 2010 року № 481/2010 та сертифікат про результати складання тестового екзамену «Krok 2 Medicine» від 31 травня 2013 року № 408/2013, термін дії зазначених сертифікатів не обмежений, що підтверджується листом Державної організації «Центру тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при міністерстві охорони здоров`я України» від 08 травня 2019 року № 260.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 07 листопада 2019 року, яке набрало законної сили 18 грудня 2019 року та є преюдиційним, встановлено факт навчання ОСОБА_3 в Державному закладі «Луганський державний медичний університет» в період з 2007 року по 2013 рік за напрямком підготовки - медицина, спеціальність - лікувальна справа, факультет - іноземних студентів, тому зазначений факт не підлягає доказуванню у цій цивільній справі відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи представник позивачки в січні 2018 року та у лютому 2018 року звертався до Державного закладу «Луганський державний медичний університет» із запитами про надання інформації відносно громадянки Індії ОСОБА_3 , щодо її навчання у Державному закладі «Луганський державний медичний університет» та надання копій документів, що підтверджували навчання (договір про надання освітніх послуг, залікову книжку, наказ про зарахування на навчання, наказ про відрахування тощо).

На зазначені звернення Державним закладом «Луганський державний медичний університет» від 12 січня 2018 року № 03-12/41, від 05 лютого 2018 року № 03-12/152 надано відповіді про відмову позивачці у наданні інформації відносно її навчання в даному університеті, причин та дати її відрахування, місця знаходження особової справи та підстави поновлення чи продовження навчання в університеті, оскільки вся документація Державного закладу «Луганський державний медичний університет» залишилася на території, яка тимчасово непідконтрольна владі України.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 28-р від 23.01.2019) місто Луганськ належить до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Статтею 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» встановлено, що тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

В Указі Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» від 07 лютого 2019 року № 32/2019 зазначено, що місто Луганськ належить до тимчасово окупованої території України.

Державний заклад «Луганський державний медичний університет» у листі № 03-11/468 від 02 квітня 2019 року на адвокатський запит від 22 березня 2019 року про надання інформації відносно громадянки Індії ОСОБА_3 щодо дати, часу та місця складання ОСОБА_3 державних іспитів, із зазначенням складу комісії (прізвища, ім`я, по-батькові, посади), яка приймала участь у складанні державних іспитів; яке було прийнято рішення Державною екзаменаційною комісією за результатами складання ОСОБА_3 державного іспиту, повідомило про неможливість надання інформації у зв`язку з тим, що у результаті бойових дій на території міста Луганськ невідомими особами було захоплено будівлі, які належать Державному закладу «Луганський державний медичний університет», захвачено всю документацію, товарно-матеріальні цінності. Відповідно до наказу МОЗ України № 875 від 21 листопада 2014 року Державний заклад «Луганський державний медичний університет» до завершення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей тимчасово проводить свою діяльність на території підконтрольній Україні за адресою: Луганська область, місто Рубіжне.

Зазначені обставини свідчать про те, що всі документи як у паперовому вигляді, та і на електронних носіях, які стосуються навчання ОСОБА_3 у Державному закладу «Луганський державний медичний університет» у 2007-2013 роках, залишилися в м. Луганськ, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Тому встановити обставини чи здійснювалося відрахування ОСОБА_3 з Державного закладу «Луганський державний медичний університет» з підстав передбачених законодавством України, чи надавалась позивачці перерва у навчанні за обставин, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми, не можливо у зв`язку з залишенням документів, пов`язаних із навчанням позивачки, Державного закладу «Луганський державний медичний університет» на тимчасово окупованій території України.

У грудні 2019 року ОСОБА_3 зверталася до Державного закладу «Луганський державний медичний університет» із письмовою заявою про поновлення її на шостому курсі навчання у Державному закладу «Луганський державний медичний університет» за напрямком підготовки - медицина, спеціальність - лікувальна справа, факультет - іноземних студентів.

На вказане звернення Державним закладом «Луганський державний медичний університет» ОСОБА_3 надана відповідь № 09-09/43 від 10 січня 2020 року, в якій повідомлялося про необхідність надання документів, із зазначенням переліку цих документів, для внесення відомостей про навчання в Державному закладі «Луганський державний медичний університет» до ЄДБО; та для поновлення на навчанні на шостий курс 12 семестр за напрямком підготовки «Медицина», спеціальність «Лікувальна справа».

Серед документів, які необхідно було надати ОСОБА_3 зазначено оригінал та копія документа (залікова книжка, академічна довідка), в якому міститься інформація про отримані кредити, тривалість навчання та успішність навчальних дисциплін; сертифікати та копії сертифікатів Крок-1, Крок-2.

Проте, оригінали вказаних документів, як зазначалося вище, залишилися в м. Луганськ, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому ОСОБА_3 немає можливості надати до Державного закладу «Луганський державний медичний університет» ці документи.

Крім того, ці обставини викладені Державним закладом «Луганський державний медичний університет» у відповіді на відзив, яка надавалась до суду першої інстанції. Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником позивачки зазначено, що оригінали документів (залікова книжка та сертифікат про результати складання тестового екзамену) залишилися на непідконтрольній Україні території, у позивачки вказані документи відсутні.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктами 5,6 частини 1 статті 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є: судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Аналогічний за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17.

Оскільки документи, зазначені вище, не були евакуйовані Державним закладом «Луганський державний медичний університет» під час його переміщення на підконтрольну Україні територію та залишилися у м. Луганськ на непідконтрольній Україні території, про що зазначалося відповідачем у листах на адвокатські звернення, і це свідчить про їх втрату, позивачка не має можливості надати у повній кількості документи, передбачені переліком, викладеним у листі Державного закладу «Луганський державний медичний університет» № 09-09/43 від 10 січня 2020 року, тому ці обставини свідчать про перешкоду позивачці у поновленні на навчанні.

Отже, порушене право позивачки на освіту, а саме поновлення на навчанні у Державному закладі «Луганський державний медичний університет» підлягає судовому захисту.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог не врахував, що сам факт звернення позивачки до суду з позовом про захист права на освіту свідчить про наявність спору між сторонами, а встановлені судом обставини вказують на неможливість його врегулювання у позасудовому порядку.

Право на освіту є об`єктом захисту за статтею 2 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що нікому не може бути відмовлено у праві на освіту.

Стаття 2 Протоколу № 1 стосується як початкової шкільної освіти (Sulak проти Туреччини (dec.)), так і повної середньої освіти (Кіпр проти Туреччини [ВП], § 278), вищої освіти (Leyla Єahin проти Туреччини [ВП], § 141; Mursel Eren проти Туреччини, § 41) і фахової освіти. Тому суб`єктами права, передбаченого статтею 2 Протоколу № 1, є як діти, так і дорослі, тобто, будь-яка особа, котра бажає скористатись правом на освіту (Velyo Velev проти Болгарії).

Доводи апеляційної скарги про те, що Державний заклад «Луганський державний медичний університет» не забезпечив справедливий баланс між інтересами навчального закладу та необхідністю захисту прав студента, який є іноземцем, та у якого виникли об`єктивні труднощі із закінченням навчання через втрату в результаті бойових дій на території м. Луганська частини документів, необхідних для поновлення в університеті, заслуговують на увагу.

З урахуванням викладених обставин є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав ненадання позивачкою доказів відмови Державного закладу «Луганський державний медичний університет» у поновленні її на навчанні на шостому курсі навчання у Державному закладі «Луганський державний медичний університет» за напрямком підготовки «Медицина», спеціальність «Лікувальна справа», факультет іноземних студентів.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що право позивачки на освіту підлягає поновленню шляхом зобов`язання Державний заклад «Луганський державний медичний університет» поновити ОСОБА_3 на шостий курс навчання в Державному закладі «Луганський державний медичний університет» за спеціальністю - лікувальна справа, кваліфікація - лікар, напрямком підготовки - медицина, факультет іноземних студентів.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог слід скасувати відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення яким позовні вимоги ОСОБА_3 до Державного закладу «Луганський державний медичний університет» про поновлення студента на навчанні задовольнити. Зобов`язати Державний заклад «Луганський державний медичний університет» поновити ОСОБА_3 на шостий курс навчання в Державному закладі «Луганський державний медичний університет» за спеціальністю - лікувальна справа, кваліфікація - лікар, напрямком підготовки - медицина, факультет іноземних студентів.

Щодо судових витрат

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.43).

Згідно платіжного доручення від 17 березня 2020 року позивачем понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 до Державного закладу «Луганський державний медичний університет» про поновлення студента на навчанні підлягають задоволенню, то з Державного закладу «Луганський державний медичний університет» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви 768, 40 грн та за подання апеляційної скарги 1152,60 грн.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 26 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Державного закладу «Луганський державний медичний університет» про поновлення студента на навчанні задовольнити.

Зобов`язати Державний заклад «Луганський державний медичний університет» поновити ОСОБА_3 на шостий курс навчання в Державному закладі «Луганський державний медичний університет» за спеціальністю - лікувальна справа, кваліфікація - лікар, напрямком підготовки - медицина, факультет іноземних студентів.

Стягнути з Державного закладу «Луганський державний медичний університет» () на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на відшкодування сплаченого судового збору за подання позовної заяви 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп., за подання апеляційної скарги 1152 (тисяча сто п`ятдесят дві) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Строк подання касаційної скарги під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2020 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді І.О. Дронська

М.В. Назарова