Провадження № 2/752/513/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24.11.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Оджубейської Д.І.,
представника позивача - Бабич К.М.
розглянувши у позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення коштів за договорами позики,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.05.2015 року та 27.05.2015 року між позивачем та відповідачем укладено Договори позики строком на один місяць кожен, відповідно до умов яких відповідач отримав грошові кошти в сумі 2900 гривень та 5700 гривень відповідно. Відповідно до умов Договору, позика є безпроцентною. На підтвердження отримання в борг грошових коштів, відповідачем було надано позивачу розписки з зазначенням про отримання коштів та про зобов`язання повернути зазначені кошти у визначений строк.
Однак, на момент звернення до суду відповідач не виконав свої зобов`язання та не повернув отримані в борг грошові кошти.
17.11.2017 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі.
06.09.2018 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва справу було передано в провадження судді Колдіній О.О.
06.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
В ході судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем реєстрації у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву.
На підставі положень ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судому встановлено, що 18.05.2015 року та 27.05.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договори безпроцентної строкової позики.
Відповідно до п.1 зазначених Договорів за даними Договорами Позикодавець передав, а Позичальник, яким є ОСОБА_2 , отримав грошові кошти в сумі 2900 гривень та 5700 гривень в якості безвідсоткових строкових позик і зобов`язався повернути отримані кошти в строки і порядку, встановлені цими Договорами.
На підставі ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
ОСОБА_2 отримав грошові кошти в загальній сумі 8600 гривень, про що власноручно зазначив в Договорах позики та підтвердив своїми підписами. На підтвердження отримання в борг грошових коштів, відповідачем додатково було надано позивачу розписки з зазначенням про отримання коштів та про зобов`язання повернути зазначені кошти у визначений строк.
Згідно з п.5 Договорів позика надана строком на один місяць кожна - до 18.06.2015 року та 27.06.2015 року відповідно.
Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України).
Відповідно до положень ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до пунктів 6 укладених між сторонами Договорів позики в разі прострочення повернення позики Позичальник сплачує Позикодавцю штраф у розмірі 50% від неповерненої суми позики, а також Позикодавець вправі нараховувати пеню в розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення.
З боку відповідача суду не надано доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань щодо повернення суми боргу за договором позики.
З огляду на викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, беручи до уваги норми чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, розмір позовних вимог є доведеним, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підстав положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення коштів за договорами позики, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя