Провадження № 2/712/2519/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкас Пересунько Я.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, -
в с т а н о в и в:
19 жовтня 2020 року адвокат Дрига Л.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з указаним позовом, просить визнати незаконним наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 41-ос від 30 серпня 2017 року про звільнення за власним бажанням ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_3 з 30 серпня 2017 року; стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 174 322 грн 72 коп з подальшим утриманням обов`язкових платежів.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 на підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №219 була прийнята на роботу в Катеринопільський районний військовий комісаріат на посаду державної служби провідного спеціаліста командування.

28 серпня 2017 року ОСОБА_1 прибула до 179-го навчального центру військ зв`язку, де 30 серпня 2017 року уклала контракт із Збройними Силами України. Відповідно до контракту проходила службу в в/ч НОМЕР_1 на посаді радіо телефоніст Батареї управління та артилерійської розвідки 1-ї ОТБр, була учасником бойових дій до 31 серпня 2020 року.

У вересні 2020 року відділом кадрів ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу передано її трудову книжку, після ознайомлення з якою стало відомо, що згідно із записом п.5 вона «1 вересня 2017 року на підставі Наказу ВК Черкаського ОВК №41-ос від 30 серпня 2017 року звільнена за власним бажанням відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про державну службу».
Заявник зазначає, що заяву про звільнення за власним бажанням ОСОБА_1 не писала та взагалі не мала можливості її написати, оскільки на той час перебувала на навчанні у 179-тому навчальному центрі військ зв`язку.
Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Із доданих до позовної заяви матеріалів випливає, що відповідно до витягу із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 41-ос від 30 серпня 2017 року державного службовця ОСОБА_1 звільнено з 1 вересня 2017 року з посади провідного спеціаліста командування Катеринопільського РВК відповідно до п. 1 ст. 86 Закону України «Про державну службу» за власним бажанням.
Таким чином, спір випливає із проходження позивачем публічної служби.
З огляду на викладене, такий спір є публічно-правовим спором за своєю природою та підлягає розгляду за правилами КАС України судами адміністративної юрисдикції.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно із ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
Оскільки зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а відтак у відкритті провадження необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 19, 186 ЦПК України, ст. 19 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.
Роз`яснити позивачу, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та може бути поданий до Черкаського окружного адміністративного суду (18000 м. Черкаси, бул. Шевченка, 117).

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання до Соснівського районного суду м. Черкас апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Суддя Я.В. Пересунько