Справа №498/270/20
Провадження по справі №2/498/143/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі: головуючої судді Чернецької Н.С., за участю секретаря судового засідання Козачінської Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Велика Михайлівка цивільну справу за позовною заявою Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2020 року до суду звернувся ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовною заявою до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що у період з 22.10.2019 року по 20.12.2019 року посадовими особами Південного територіального управління внутрішнього аудиту було проведено внутрішній аудит фінансово-господарської діяльності Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за період з 01.03. 2015 року по 01.10.2019 роки. За результатами внутрішнього аудиту було складено звіт про результати внутрішнього аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності від 23.01.2020 року № 520/4/3 аз, відповідно до якого зокрема було виявлено порушення фінансово- бюджетної дисципліни, у тому числі переплат грошового забезпечення колишньому механіку радіотелефоністу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшому солдату ОСОБА_1 у сумі 43198,88 грн. Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31.01.2020 року № 55 «Про призначення службового розслідування» від 11.03.2020 року № 166 « Про продовження терміну проведення службового розслідування щодо встановлення причин, умов, що сприяли переплаті грошового забезпечення», наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.03.2020 року № 199 «Про передоручення службового розслідування» було проведено службове розслідування щодо встановлення причин, умов, що сприяли переплаті грошового забезпечення». Так, у ІНФОРМАЦІЯ_4 РТЦК та СП старший солдат ОСОБА_1 . Згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.05.2019 року №4 в/с, старшого солдата ОСОБА_1 було звільнено з військової служби з 27.05.2019 відповідно до п.п. «й» п.2 ч.5 ст. 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу». Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.05.2019 року № 64 старшого солдата ОСОБА_1 було виключено зі списків особливого складу з 27.05.2019 року. Відповідно до абзацу 3 пункту 7 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. Таким чином, враховуючи вимогу згаданого вище Порядку, після виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме з 27.05.2019 року ОСОБА_1 не мав права на грошове забезпечення. Проте, у зв`язку із допущеними ІНФОРМАЦІЯ_1 лічильними ( рахунковими) помилками ОСОБА_1 продовжувалось виплачуватися грошове забезпечення. Зазначене відбулось внаслідок помилкового повторного нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 . В результаті зазначеного ОСОБА_1 після його звільнення з військової служби було виплачено всього 43198,88 грн. грошового забезпечення на яке останній не мав права, зокрема: за червень 2019 р.- 10799,72 грн. ; за липень- 2019 р. 10799,72; за серпень 2019 року 10799,72 грн.; за вересень 2019 року 10799,72. Здійснення виплат підтверджується відомостями розподілу витрат від 14.06.2019 року; 10.07.2019 року; 09.08.2019 року; 12.09.2019 року, що є додатком до цього позову. Законодавством визначено порядок повернення майна отриманого без достатніх правових підстав. У даному випадку, помилково ІНФОРМАЦІЯ_3 є дворазове та більш ніж дворазове нарахування заробітної плати ( грошового забезпечення) за один і той самий період ОСОБА_1 , що слугувало в подальшому безпідставному набуттю ОСОБА_1 неналежного йому майна у вигляді грошових коштів. Враховуючи, що ОСОБА_1 набув без достатніх правових підстав грошові кошти у вигляді грошового забезпечення, на яке він не мав права, таке майно підлягає поверненню в порядку передбаченому ст. 1212 Цивільного кодексу України. Під час спілкування посадовими особами Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з ОСОБА_1 , він відмовився добровільно повернути отримані ним безпідставно грошові кошти у вигляді грошового забезпечення за час коли він фактично не був військовослужбовцем. Тому просять визнати виплачене, внаслідок рахункової помилки, ОСОБА_1 грошове забезпечення після його звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу у сумі 43198,88 грн. набутим ОСОБА_1 без достатніх правових підстав. Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки грошове забезпечення виплачене йому внаслідок рахункової помилки у розмірі 43198,88 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить судове засідання проводити у його відсутність, позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити в їх задоволенні. Крім того зазначив, що підтримує відзив на позовну заяву в повному обсязі.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву з якого вбачається, що він позовні вимоги не визнає повністю виходячи з наступних обставин та міркувань. Статтею 48 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Частиною 1 статті 80 Цивільного кодексу України встановлено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку, а частина 2 статті 81 передбачає, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Проте, у загальному доступі відсутній такий розпорядчий акт так і положення про юридичну особу, якою себе іменує позивач і зазначає код ЄДРПОУ 08402040, проте такий відсутній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що виключає можливість перевірити наявність повноважень, на представництво у суді особи, яка підписала позовну заяву (надається роздруківка з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України про результати пошуку у цьому реєстрі). Щодо фактичних обставин, то підстави, види і розміри нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям згідно Положення про фінансове господарство військової частини оформляються відповідними роздавальними відомостями та списками військовослужбовців для зарахування сум грошового забезпечення на банківські картки.Надані позивачем відомості розподілу виплат по заробітній платі не відповідають зазначеним формам фінансової документації та не містять інформацію про підстави, види та розміри нарахування позивачу грошового забезпечення у червні-вересні 2019 року, а також не підтверджують фактичне зарахування цих грошових сум на банківську картку позивача.У наказі № 64 від 23.05.2019 року військового комісара Великомихайлівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначено про виключення відповідача зі списків сособового складу та всіх видів забезпечення з 27 травня 2019 року, проте вказано, що грошове забезпечення виплачено по 20 квітня 2019 року і що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік відповідач не отримував. Крім цього, під час оформлення свого звільнення з військової служби відповідач звертався з рапортами про виплату йому зазначеної вище матеріальної допомоги, а також про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та продовольче забезпечення.Виходячи з цього, відповідачу після його звільнення починаючи з червня 2019 року нараховувалися та виплачувалися зазначені вище грошове забезпечення з 21 квітня по 27 травня 2019 року, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація вартості за неотримане речове майно та продовольче забезпечення тощо.Щодо зазначених позивачем правових підстав для стягнення з відповідача грошових коштів як безпідставно набутого майна внаслідок рахункової помилки, то вважаю їх помилковими виходячи з наступного. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору.У постанові Верховного Суду 20 червня 2018 року у справі № 501/2500/15-ц щодо лічильної помилки роз`яснено, що це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних в комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, - не більш того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні. Проте пунктом 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.Висновки про застосування вказаних положень зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, за якими у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити виходячи з наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

В матеріалах справи наявна копія витягу із наказу військового комісара Великомихайлівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( по особовому складу) № 4в/с від 23 травня 2019 року. Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», нижчепойменованих осіб рядового складу звільнено з військової служби з 27.05.2019 року: у запас за підпунктом « й» ( які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду): старшого солдата ОСОБА_1 колишнього механіка радіотелефоніста відділення зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебуває у розпорядженні військового комісара Великомихайлівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Підстава рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 22.05.2019 року.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія витягу із наказу військового комісара Великомихайлівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( по стройовій частині) № 64 від 23.05.2019 року старшого солдата ОСОБА_1 , колишнього механіка радіотелефоніста відділення зв`язку та інформатизації ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебуває у розпорядженні військового комісара Великомихайлівського районного територіального центру комплектування та соціального підтримки, звільненого наказом військового комісара Великомихайлівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23.05.2019 року № 4 в/с ( по особовому складу) у запас за підпунктом «й» ( які уклали контакт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», без права носіння військової форми одягу, направити для зарахування на військовий облік до Великомихайлівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Одеської області. З 27 травня 2019 року виключити зі списків особливого складу Великомихайлівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах станом на 27 травня 2019 року становить: календарна 04 роки 10 місяців 12 днів, пільгова 00 років 06 місяців 28 днів. Грошове забезпечення виплачено по 20 квітня 2019 року включно в повному обсязі. Щорічну основну відпустку за 2019 рік використав. Грошову допомогу на оздоровлення за 2019 рік отримав. Матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань за 2019 рік відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260, не отримав. Постійним або службовим житлом не забезпечувався.

В матеріалах справи наявні відомості розподілу виплат ІНФОРМАЦІЯ_1 : № 190614СТ518742 від 14.06.2019 року відповідно до якої ОСОБА_1 отримав заробітну плату в розмірі 7047,20 грн.; № 190710СТ032360 від 10.07.2019 року відповідно до якої ОСОБА_1 отримав заробітну плату в розмірі 10637,72 грн.; № 190809СТ696985 від 09.08.2019 року відповідно до якої ОСОБА_1 отримав заробітну плату в розмірі 10637,72 грн.; № 190912СТ353170 від 12.09.2019 року відповідно до якої ОСОБА_1 отримав заробітну плату в розмірі 10637,72 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія рапорту ОСОБА_1 від 22.01.2019 року про виплату йому матеріальної допомоги на оздоровлення за 2019 рік.

Також в матеріалах справи наявна копія витягу із наказу військового комісара Великомихайлівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( по стройовій частині) № 24 від 23.02.2019 року, з якого вбачається, що вирішено виплатити старшому солдату ОСОБА_1 механіку радіотелефоністу відділення зв`язку та інформатизації, який знаходиться в розпорядженні військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 ( з 29.12.2018 року) матеріальну допомогу на оздоровлення за 2019 рік у розмірі 10593,00 грн.

Статтею 48 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною 1 статті 80 Цивільного кодексу України встановлено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку, а частина 2 статті 81 передбачає, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

В матеріалах справи наявна роздруківка з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України про результати пошуку ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого вбачається, що про юридичну особу, якою себе іменує позивач і зазначає , у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутній розпорядчий акт та положення про юридичну особу, що виключає можливість перевірити наявність повноважень, на представництво у суді особи, яка підписала позовну заяву.

Підстави, види і розміри нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям згідно Положення про фінансове господарство військової частини оформляються відповідними роздавальними відомостями та списками військовослужбовців для зарахування сум грошового забезпечення на банківські картки.

Надані позивачем відомості розподілу виплат по заробітній платі не відповідають зазначеним формам фінансової документації та не містять інформацію про підстави, види та розміри нарахування позивачу грошового забезпечення у червні-вересні 2019 року, а також не підтверджують фактичне зарахування цих грошових сум на банківську картку позивача.

Крім того, у наказі № 64 від 23.05.2019 року військового комісара Великомихайлівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначено про виключення відповідача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 27 травня 2019 року, проте вказано, що грошове забезпечення виплачено по 20 квітня 2019 року і що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік відповідач не отримував.

Також, суд звертає увагу на те, що під час оформлення свого звільнення з військової служби відповідач звертався з рапортами про виплату йому зазначеної вище матеріальної допомоги, а також про виплату грошової компенсації вартості за не отримане речове майно та продовольче забезпечення.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору.

У постанові Верховного Суду 20 червня 2018 року у справі № 501/2500/15-ц щодо лічильної помилки роз`яснено, що це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних в комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, - не більш того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні.

Проте пунктом 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Висновки про застосування вказаних положень зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, за якими у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.

Отже на підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна в повному обсязі.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великомихайлівський районний суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23 грудня 2020 року.

Суддя Н.С. Чернецька