Справа № 507/453/20
Провадження № 6/507/19/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" травня 2020 р. смт. Любашівка
Суддя Любашівського районного суду Одеської області Вужиловський О.В., розглянувши клопотання Страхової А.М., яка діє за довіреністю прокуратури Одеської області про визнання та допуск до примусового виконання рішення Українського суду Любашівського районного суду Одеської області від 26.09.2017 року та виконавчого листа від 26.09.2017 року по справі № 507/976/16-ц на території Російської Федерації,
Страхова А.М., яка діє за довіреністю прокуратури Одеської області про визнання та допуск до примусового виконання рішення Українського суду Любашівського районного суду Одеської області від 26.09.2017 року та виконавчого листа від 26.09.2017 року по справі № 507/976/16-ц на території Російської Федерації, а саме стягнення з ОСОБА_1 , який проживає в м.Пенза Російської Федерації судового збору в сумі 2277 грн. 48 коп.
Вказане клопотання адресовано для розгляду Любашівському районному суду Одеської області.
Відповідно до норм ЦПК України не передбачено розгляд національними судами України клопотань про надання дозволу на виконання рішень Українських судів на території іноземних держав.
Тому, відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України належить відмовити у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 про визнання та допуск рішення Любашівського районного суду Одеської області від. 26.09.2017 року на території Російської Федерації, так як вказане клопотання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Крім того, заявнику необхідно роз`яснити, що Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена у м. Мінську 22.01.1993 (далі - Конвенція), передбачає можливість визнання та виконання судових рішень, винесених у цивільних і сімейних справах, а також вироків у частині цивільного позову.
Конвенція діє на території всього СНД, зокрема в Азербайджані, Білорусі, Вірменії, Грузії, Казахстані, Киргизстані, Молдові, Росії, Таджикистані, Туркменистані, Узбекистані та Україні. Відтак на території СНД застосовуються однакові правила щодо визнання і виконання рішень, винесених судами однієї з цих держав на території решти.
Питання визнання та виконання вищезазначених категорій судових рішень регулює Розділ ІІІ зазначеної Конвенції, встановлюючи порядок визнання таких, що набрали законної сили, судових рішень, залежно від того чи потребують вони примусового виконання, чи ні.
Рішення, яке не потребує примусового виконання, відповідно до умов статті 52 Конвенції визнається на території будь-якої країни учасниці Конвенції без спеціального провадження. Однак, це правило не діє, якщо існує рішення суду цієї країни, винесене раніше у такому самому спорі між тими самими сторонами, і воно набрало законної сили, або ж відповідна справа згідно умов, визначених Конвенцією, або згідно внутрішнього законодавства цієї країни відноситься до виключної компетенції її судів.

Коли ж судове рішення потребує примусового виконання (наприклад, про стягнення боргу, стягнення аліментів тощо), згідно вимог статті 54 вказаної Конвенції, воно може виконуватися на території країни учасниці Конвенції лише після проходження у її компетентному суді спеціальної процедури його визнання та допуску до виконання.

Зацікавленій особі з метою вирішення питання про визнання та допуску до примусового виконання українського судового рішення на території іншої країни - учасниці зазначеної Конвенції необхідно звернутися до суду, який виніс рішення, із заявою про надання сприяння в оформленні пакету документів, передбаченого статтею 53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах.

Зокрема, з метою підготовки належного пакету матеріалів суд надає наступні документи:

- рішення суду або його засвідчену копію;

- довідку про те, що рішення суду вже набрало законної сили та підлягає примусовому виконанню;

- довідку про те, що сторона (або її представник у випадку процесуальної недієздатності сторони), яка програла справу, була належним чином та своєчасно повідомлена про дату та місце судового розгляду;

- довідку про те, чи здійснювалося вже часткове виконання рішення на момент складання клопотання про визнання та виконання рішення суду за кордоном, якщо так зазначається частина рішення, яка вже була виконана, або повідомляється, що на території України виконання рішення не здійснювалося;

- документ, який підтверджує угоду сторін, якщо рішення у справі винесено згідно з договірною підсудністю.

Відповідно до вимог статті 13 Конвенції усі наведені документи повинні бути належним чином засвідчені судом (підписом суді та гербовою печаткою суду).

Крім цього, зацікавлена особа має додати до зазначених документів своє клопотання про визнання та виконання рішення українського суду, яке складається у довільній формі, на ім`я "компетентного суду" держави, де необхідно виконати судове рішення.

У клопотанні необхідно надати наступну інформацію:

- повне прізвище, ім?я та по батькові стягувача, його домашня адреса та, у разі необхідності, рахунок, на який слід перераховувати стягнуті з боржника кошти;

- повне прізвище, ім?я та по батькові боржника, його домашня адреса та, якщо це відомо стягувачеві, місце роботи боржника;

- повна назва суду, який постановив рішення, дата винесення рішення та його резолютивна частина.

Відповідно до умов статті 17 вищезазначеної Конвенції усі документи, що надсилаються з метою її виконання, повинні бути складені російською мовою або містити засвідчений переклад на російську мову.

Таким чином, клопотання про визнання та виконання судового рішення та всі документи, що до нього додаються, доцільно оформлювати одразу російською мовою. Коли рішення суду було винесено українською мовою - до нього слід додати засвідчений переклад на російську.

Направити клопотання разом з документами, передбаченими Конвенцією, зацікавлена особа може напряму до компетентного суду держави, де необхідно виконати рішення (тобто за місцем майбутнього виконання), якщо адреса суду їй відома, або за допомогою Міністерства юстиції України, яке виконує функції центрального органу України щодо виконання цієї Конвенції. В останньому випадку клопотання подається через суд, який виніс рішення у першій інстанції, з метою передачі за допомогою територіального головного управління юстиції до Мін`юсту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за клопотанням Страхової А.М., яка діє за довіреністю прокуратури Одеської області, про визнання та допуск до примусового виконання рішення Українського суду Любашівського районного суду Одеської області від 26.09.2017 року та виконавчого листа від 26.09.2017 року по справі № 507/976/16-ц на території Російської Федерації - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в апеляційний суд Одеської області через Любашівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Любашівського

районного суду

Одеської області: О.В. Вужиловський