Справа № 161/1763/19 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-з/802/17/20 Категорія: 76 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 квітня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву відповідача Державної акціонерного компанії «Хліб України» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Хліб України» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації та індексації зарплати, за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Хліб України» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2019 позовні вимоги ОСОБА_1 у даній справі задоволено частково. Стягнуто з ДАК «Хліб України» на користь ОСОБА_1 24 930,71 грн компенсації за невикористану відпустку при звільненні 09 липня 2018 року. В решті позовних вимог відмовлено.

На зазначене рішення ПАТ «ДАК «Хліб України» подало апеляційну скаргу.

Постановою Волинського апеляційного суду від 03 березня 2020 року апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Хліб України» задоволено.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2019 року в даній справі скасовано та ухвалено нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Хліб України» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації та індексації зарплати відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Хліб України» судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 700 (сімсот) гривень, понесені за правничу допомогу.

08 квітня 2020 року до апеляційного суду надійшла заява від відповідача Державної акціонерного компанії «Хліб України» про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Заява обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат, оскільки вказаною постановою його апеляційну скаргу задоволено, рішення суду скасовано та ухвалено нове судове рішення. Зазначає, що у суді апеляційної інстанції відповідачем було подано докази про розмір судових витрат, пов`язаних із переглядом справи у Волинському апеляційному суді, а саме 2150,89 грн судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, та 32,00 грн витрат за надсилання апеляційних скарг та доданих матеріалів, однак судом при ухваленні судового рішення не вирішено питання про ці судові витрати.

З урахуванням наведеного, просить ухвалити додаткове судове рішення у справі в частині вирішення питання про судові витрати та стягнути з ОСОБА_1 на користь ДАК «Хліб України» 2150,89 грн судового збору та 32,00 грн понесених витрат за надсилання апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів.

Суд у разі необхідності може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання (ч.4 ст.270 ЦПК України).

Оскільки колегія суддів не вбачає необхідності у виклику учасників справи, тому розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення проводиться без їх виклику.

Заява про ухвалення додаткового рішення у справі не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої, частини третьої, четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі статтею 383 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини, яка має містити: а) висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; б) нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; г) строку і порядку набрання постановою законної сили та її оскарження.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зі змісту постанови апеляційного суду від 03 березня 2020 року слідує, що при вирішенні даної цивільної справи суд врахував наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону "Про судовий збір", то судові витрати, понесені відповідачем на сплату судового збору при подачі апеляційної скарги, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, апеляційний суд вирішив, що судові витрати за правничу допомогу в сумі 700 грн, що підтверджені належними доказами, підлягали стягненню з позивача ОСОБА_1 в користь ДАК "Хліб України".

З огляду на вищенаведені вимоги процесуального закону постанова апеляційного суду від 03 березня 2020 року містить всі передбачені цивільним процесуальним законом висновки щодо вимог заявника в частині стягнення судових витрат, мотиви та обґрунтування, з яких виходив суд, а отже, відповідає вимогам ст. 383 ЦПК України.

По суті доводи заяви є незгодою з ухваленим судовим рішенням суду апеляційної інстанції щодо судових витрат, вирішення яких має інший процесуальний порядок.

Враховуючи те, що постановою Волинського апеляційного суду від 03 березня 2020 року апеляційну скаргу задоволено частково, в якій вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи, колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні заяви ДАК «Хліб України» про ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270, 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви відповідача Державної акціонерного компанії «Хліб України» про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді