СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
Справа № 760/4303/20
№2/760/4607/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

26 жовтня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері до досягнення дитиною 3 років.

ІІ. Описова частина

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від сукупного заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, Позивачка просить стягнути з Відповідача також аліменти на своє утримання до досягнення їх спільним сином 3 років в такому ж розмірі - ј частини від сукупного заробітку (доходу).

Свої вимоги Позивачка мотивує тим, що від шлюбу з Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 , ще до народження дитини, шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано.

Позивачка вказує, що ОСОБА_2 ігнорує свої обов`язки щодо участі в матеріальному забезпеченні свого сина, крім того, не допомагає самій Позивачці.

Відповідач свого відзиву на позов не подавав.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всебічно з`ясувавши обставини, на які Сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені судом, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Безспірним є той факт, що сторони проживають окремо, дитина живе разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Наявні у справі матеріали не дають можливості визначити, який дохід (заробіток) отримує ОСОБА_2 . В матеріалах справи також відсутні відомості про те, що на утриманні у Відповідача перебувають інші діти або непрацездатні особи.

Розмір аліментів на рівні ј частки від заробітку передбачається законодавством як розмір, стягнення якого можливе на підставі судового наказу (безспірне стягнення).

Таким чином, враховуючи відсутність достовірних відомостей про матеріальний стан Відповідача, суд вважає можливим призначити стягнення з нього аліментів щомісячно в розмірі ј частини його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

При цьому, згідно з ч. 4 вказаної статті право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, за змістом вказаної норми права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів, які має довести позивач (ст. ст. 13, 81 ЦПК України).

Позивачкою не доведено можливості у Відповідача надавати їй матеріальну допомогу в будь-якому розмірі. Зокрема, ОСОБА_1 не надала жодного доказу у підтвердження наявності будь-яких доходів у Відповідача, будь-якого рухомого чи нерухомого майна, несення ним будь-яких витрат. Позивачкою також не заявлено клопотань про витребування зазначених доказів з будь-яких джерел.

Тому суд позбавлений можливості встановити факт наявності у ОСОБА_2 можливості надавати їй матеріальну допомогу. Зазначене свідчить про неможливість задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання Позивачки до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840 грн 80 коп.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 лютого 2020 року до досягнення ним повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: