Справа № 127/8775/20
Провадження № 2/127/1361/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом та повідомила, що між нею та відповідачем 01 вересня 2007 року був зареєстрований шлюб у Відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №2223. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони припинили спільне проживання, не ведуть спільного господарства, а тому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Відповідач відзив на позов не надав.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. При цьому наголошувала на неможливість примирення з відповідачем та її не бажання зберігати шлюб.

Відповідач в судовому засідання заперечував щодо розірвання шлюбу. Разом з тим визнав, що примирення між подружжям не можливе, позивач не бажає змінювати своє ставлення, про надання строку для примирення не заявляв.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Судом установлено, що 01 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був зареєстрований шлюб у Відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №2223.

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає разом з матір`ю.

Сторони не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалася, шлюб існує формально.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на встановлені обставини відсутності спільного проживання, не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення для справи.

Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення, зважаючи, що жодна із сторін про це не заявляла, не дивлячись на те, що відповідач заперечував щодо розірвання шлюбу. Примушування ж до таких дій суд не вправі.

Згідно зі ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Тлумачення ст.111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання ж строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 104, 105, 112 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01 вересня 2007 року у Відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий записом №2223.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 10.06.2020.

Суддя: