печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2020 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань - Винник С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у залі суду заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 757/18332/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з ревіталізації та розвитку міста Вишневе» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив здійснити заміну сторони стягувача у вказаній справі на підставі укладеного заявником та ТОВ «Компанія з ревіталізації та розвитку міста Вишневе» договору від 24 лютого 2014 року про відступлення прав за договором фінансової допомоги № 001-08022011 від 08 лютого 2011 року.

У судове засідання учасники розгляду не з`явилися, про час, дату, місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Згідно з частиною третьою ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено розділом VI ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням суду від 06 лютого 2014 року присуджено стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Компанія з ревіталізації та розвитку міста Вишневе» заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги від 08 лютого 2013 року у розмірі 120 000, 00 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 200, 00 грн, яке набрало законної сили та є чинним /а. с. 87-88/.

03 квітня 2014 року представник позивача ТОВ «Компанія з ревіталізації та розвитку міста Вишневе» отримала виконавчий лист, для пред`явлення до примусового виконання заочного рішення суду від 06 лютого 2014 року /а. с. 91/.

24 липня 2014 року первісним кредитором ТОВ «Компанія з ревіталізації та розвитку міста Вишневе» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення прав за договором фінансової допомоги № 001-08022011 від 08 лютого 2011 року, укладений Товариством та ОСОБА_2 , за яким первісний кредитор продав, а новий кредитор придбав право вимоги, що належить первісному кредиторові, сплатив первісному кредитору ціну права вимоги і став кредитором за вказаним договором поворотної правової допомоги, одержавши право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань.

Заявник зазначає, що у Печерському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 42888111 про стягнення боржника на користь первісного кредитора (стягувача) - 120 000, 00 грн, на підтвердження чого додав до заяви результати пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень станом на 18 березня 2020 року.

Відповідно до частини першої ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною п`ятою ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до пункту частини першої ст. 512 Цивільного кодексу України, передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 Цивільного кодексу України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до частини першої ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 Цивільного кодексу України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 Цивільного кодексу України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 8 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що існують підстави, передбачені законом, для задоволення заяви та заміни сторони стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 1-23, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 757/18332/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з ревіталізації та розвитку міста Вишневе» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задовольнити.

Замінити стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з ревіталізації та розвитку міста Вишневе» (код у Єдиному державному реєстрі підприємств в організацій України 36712453) на ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) як на правонаступника за правом грошової вимоги у виконавчому провадженні на примусове виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року про стягнення суми у розмірі 120 000, 00 грн з боржника ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова