15.04.2020 Єдиний унікальний номер 205/7763/19
15 квітня 2020 рокум. ДніпроСправа № 205/7763/19
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів, -
Позивач 10.09.2019р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиті комунальні послуги у загальному розмірі 15 368,80 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач починаючи з 2014 року проживав в належній позивачу квартирі неправомірно, що встановлено рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2016р. у справі № 205/3724/16-ц, яким усунуто позивачу перешкоди у користуванні власністю, шляхом виселення відповідача з квартири АДРЕСА_1 . Під час неправомірного проживання відповідач не сплачував комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 15 368,80 грн., яку позивач був вимушений сплатити за власні кошти, проте відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати позивачу понесені витрати.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представником позивача ОСОБА_1 , - ОСОБА_4 надано суду клопотання з додатками, з яких вбачається, що останній неодноразово звертався до позивача з заявою про необхідність надання додаткових документів та дачі додаткових пояснень у судовому засіданні, проте такі заяви позивачем було проігноровано.
ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов суду не надав.
ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи обізнаність позивача про судове засідання, а також не надання доказів неможливості бути присутнім у такому судовому засіданні, беручи до уваги розумність строків розгляду цивільних справ, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи.
З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2016р. у справі № 204/3724/2016 усунуто перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 (а.с.7).
Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 неправомірно проживав у вищевказаній квартирі з 2014 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Позивач звертаючись до суду з даним позовом, посилається на те, що відповідач під час неправомірного проживання у вищевказаній квартирі не сплачував комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 15 368,80 грн., яку позивач був вимушений сплатити за власні кошти, а відтак у відповідача виник обов`язок щодо повернення вказаних коштів позивачу.
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Всупереч вищевказаного, позивачем взагалі не надано суду доказів, які б підтверджували факт сплати ним заборгованості за комунальні послуги, а відтак суд доходить висновку про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
За змістом ст.141 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України .
Керуючись ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264 268, 280-282 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів, відмовити у повному обсязі.
Повний текст рішення складено 22.04.2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження та на подання заяви про перегляд заочного рішення, продовжуються на строк дії такого карантину.

СуддяН.В. Басова