Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

з участю представника заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Теребовлі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить винести обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 , заборонивши йому наближатися ближче ніж на 100 метрів до її місця проживання, заборонити вести листування, телефонні переговори з нею, або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, заборонити особисто і через третіх осоіб розшукувати її та їхніх спільних дітей, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому для ОСОБА_3 , переслідувати їх та в будь - який спосіб спілкуватися з ними.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що між ними Теребовлянським районним судом розірвано шлюб. Після цього, ОСОБА_4 систематично вчиняв скандали, які не були зафіксовані. Разом з тим Теребовлянським районним судом ОСОБА_3 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 -2 КУпАП- вчинення домашнього насильства. Крім того, зазначила, що він і надалі чинить психологічний тиск не неї та на їхніх дітей. Таким чином, вважає що вона та діти, є особами, які зазнають домашнього насильства.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали із мотивів, викладених у ній, просять її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання про підставність заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017№2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що Теребовлянським районним судом розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Від спільного подружнього життя сторін народилися діти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є неповнолітніми.

27 березня 2020 року, 17 червня 2020 року Теребовлянським районним судом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу за ч.1,2 ст.173 - 2 КУпАП, а саме за те, що вчиняв домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_1 .

Зі змісту заяви про видачу обмежувального припису вбачається, що ОСОБА_3 і надалі чинить психологічний тиск на заявника, в тому числі і на їхніх дітей.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство щодо ОСОБА_1 , є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

В той же час судом не здобуто доказів, що ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство щодо своїх неповнолітніх дітей.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. Тому заяву слід задовольнити.

Суд погоджується із доводами заявника, що саме наведені нею у заяві види обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника.

Керуючись ст. 19, 76-77, 265, 273, 293, 294, 350-5 350-6 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , проживає в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , проживає в АДРЕСА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_3 , протягом шести місяців, а саме:

1)наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2)заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з нею, або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

3)заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому для ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь - який спосіб спілкуватися з нею.

Допустити рішення суду до негайного виконання. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити про прийняте рішення Теребовлянський відділ поліції ГУНП у Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Повідомити про прийняте рішення Теребовлянську РДА та Теребовлянську міську раду Тернопільської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст.354,355 ЦПК України, пп.15.5 п. 15Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: