Справа№346/5195/19
Провадження № 2/938/60/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року селище Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,

з участю секретаря судового засідання Фурманюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики від 07.10.2016 №79451 в сумі 40185,00 гривень та судових витрат.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 07.10.2016 позичальник ОСОБА_1 у встановленому законом порядку оформила заявку для отримання позики, яка містить всі ідентифікуючі дані щодо неї, а також фото останньої та уклала з ТзОВ «ВЕЛЛФІН» в електронній формі договір позики №79451, згідно умов якого ТзОВ «ВЕЛЛФІН» надало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1000,00 грн. строком на 15 днів на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. На виконання вимог п.1.4 договору позикодавець перерахував на картковий рахунок ОСОБА_1 суму позики в розмірі 1000,00 грн., що підтверджується повідомленням від 28.09.2019 ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТзОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18 травня 2016 року. У зв`язку із невиконанням умов договору станом на 23.10.2019 у відповідача виникла заборгованість за договором позики у розмірі 40185,00 грн, яка складається: 1000,00 грн - основний борг, 19664,00 грн - заборгованість по відсотках згідно договору, 19521,00 грн - заборгованість за простроченими відсотками згідно договору. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Верховинського районного суду від 13.12.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На підставі ухвали суду від 04.01.2020 розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 11.03.2020, позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що дійсно вона 07.10.2016 пройшла реєстрацію в особистому кабінеті на сайті ТзОВ «ВЕЛЛФІН» та оформила заявку на отримання 1000 грн. строком на 15 днів, шляхом заповнення всіх полів такої заявки та ознайомилася із графіком розрахунків згідно якого мала повернути 1296 грн., після чого на її карточку було перераховано грошові кошти в сумі 1000 грн. При цьому, зазначила, що із умовами отримання кредитних коштів, вона була ознайомлена, оскільки позику у позивача брала неодноразово. Однак, у зв`язку з поломкою телефона, вона не змогла зайти в особистий кабінет для того, щоб у встановлений строк повернути кошти. Пізніше вона зайшла в особистий кабінет та побачила суму для сплати позики в розмірі 2000 грн., причому така постійно збільшувалася, а тому вона відмовилася погашувати позику. Вона згідна повернути суму позики та відсотки в межах строку дії договору, а саме 1296 грн., решту суми заборгованості, вона відмовляється повертати, оскільки підстав для їх нарахування у позивача не було.

В наступні судові засідання, відповідач не з`являлася. Судове засідання 28.04.2020 відкладено за заявою відповідача, про причини неявки в судове засідання 20.05.2020 суд не повідомила, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку шляхом отримання смс-повідомлення. А тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ТОВ "ВЕЛЛФІН" є юридичною особою, яка діє на підставі Статуту, основним видом діяльності ТОВ "ВЕЛЛФІН" є інші види кредитування, що підтверджується витягом є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Наказом директора ТОВ "ВЕЛЛФІН" № 2-1 від 27 жовтня 2015 року затвердженні Правила надання грошових коштів у вигляді позики, які розміщені на офіційному веб-сайті товариства https://creditup.com.ua (а.с.9-11, 13-25).

Згідно із пунктами 4.1, 4.2. Правил заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства, оформляє заявку на сайті шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2. Правил у разі прийняття товариством позитивного рішення про надання позики, товариство направляє заявнику на підписання договір про отримання позики. Договір направляється шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу зазначену заявником у заяві. Договір позики із заявником укладається на умовах та в порядку визначеному цими правилами.

У разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом відправлення СМС- повідомлення на телефонний номер зазначений в заявці, з розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в особистому кабінеті шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу, зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, заявник отримує електронну копію договору позики (пункт 6.3. Правил). У разі отримання договору позики засобами електронного зв`язку, заявник укладає договір позики з товариством в особистому кабінеті (пункт 6.4. Правил). Для підписання електронної форми договору позики заявник здійснює вхід на сайт товариства та за допомогою логіну та паролю входить до особистого кабінету (пункт 6.7. Правил).

Пунктами 6.1., 6.1., 6.12 Правил визначено, що товариство надає позику у порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі позики, на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строки не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання договору позики сторонами; датою укладення договору позики між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 приєдналася до Правил надання грошових коштів у вигляді позики, розміщених на сайті ТОВ "ВЕЛЛФІН", оформивши заявку (а.с.26-33) та уклавши договір позики № 79451 від 07.10.2016, який оформлений сторонами в електронній формі (а.с.34-42), на підставі якого вона отримала грошові кошти в сумі 1000 грн строком на 15 днів на платіжну картку. Отримання ОСОБА_1 грошових коштів підтверджується листом від 28.09.2019 про перерахування коштів на платіжну картку ОСОБА_1 через платіжну систему "WAYFORPAY" 07.10.2016 на суму 1000 грн (а.с.44). При цьому, дані обставини відповідач визнала в судовому засіданні 11.03.2020.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно із ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст. 3 цього Закону "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 2 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію".

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Таким чином, Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ "ВЕЛЛФІН" перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Судом вже встановлено, що 07.10.2016 ОСОБА_1 у порядку, встановленому пунктами 4.1, 4.2. Правил надання коштів у вигляді позики, оформила на сайті ТОВ "ВЕЛЛФІН" заявку для отримання позики у розмірі 1000 грн. шляхом заповнення всіх полів заявки із зазначенням даних банківської картки, на яку просила перерахувати кошти.

ТзОВ «ВЕЛЛФІН» в порядку встановленому п. 1.4 договору позики на картковий рахунок відповідача було перераховано суму позики в розмірі 1000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності строком на 15 днів. Сторони досягли згоди, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься у відповідності до графіку розрахунків - пункт 3.1. договору.

Таким чином, з наведеного вбачається, що між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк, кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернула, внаслідок чого станом на 23.10.2019 в неї виникла заборгованість за договором позики на суму 40185,00 грн, яка складається: 1000 грн - основний борг, 19664,00 грн - заборгованість по відсотках, 19521,00 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.43).

Таким чином, оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання по договору кредиту, внаслідок чого допустила утворення заборгованості по виконанню кредитних зобов`язань, а тому суд вважає, що позивач вправі відновити свої порушені майнові права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 1000 грн. 00 коп.

Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсотках в сумі 19664,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 19521,00 грн., суд зазначає наступне.

За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Пунктами 1.2, 1.3, 1.5 договору позики № 79451 від 07.10.2016, який оформлений сторонами в електронній формі передбачено, що строк дії договору 15 (п`ятнадцять) днів, але у будь якому разі цей договір діє до повного нарахування процентів за користування позикою проводиться наступним чином: 1,9 процента від суми позики, але не менше ніж 30 грн. за перший день користування позикою; 1,9 процента від суми позики, щоденно, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.2. цього договору; 3,8 проценти від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений в п. 1.2. цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань. Сума процентів за користування позикою нараховується в день погашення позики.

Згідно пункту 3.1. договору, сторони досягли згоди, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься у відповідності до графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору позики, а саме повернення позики здійснюється позичальником одним платежем 22.10.2016 в сумі 1296 грн., з яких 296 грн. - сплата процентів за користування позикою та 1000 грн. - сума наданої позики.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами договору позики № 79451 від 07.10.2016, ТОВ "ВЕЛЛФІН", як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а остання зобов`язувалався повернути надану позику у повному обсязі до 22.10.2016.

Враховуючи наведене, позикодавець ТзОВ "ВЕЛЛФІН" відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштамив сумі 296 грн. 00 коп. у межах погодженого сторонами строку кредитування 15 (п`ятнадцять) днів, тобто до 22.10.2016. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, а тому заявлена позикодавцем ТзОВ "ВЕЛЛФІН" вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках в сумі 19368,00 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 19521,00 грн. за період з 23.10.2016 по 23.10.2019 задоволенню не підлягає.

У зв`язку із наведеним слід позовні вимоги задовольнити частково стягнувши із відповідача на користь позивача заборгованості за основною сумою позики в сумі 1000 грн. 00 коп. та заборгованість за процентами за користування позикою в сумі 296 грн. 00 коп., а всього в сумі 1296 гривень 00 копійок.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" заборгованість за договором позики від 07.10.2016 №79451 в сумі 1296 гривень 00 копійок (одна тисяча двісті дев`яносто шість гривень нуль копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" судові витрати в сумі 57 гривень 63 копійки (п`ятдесят сім гривень шістдесят три копійки).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН", юридична адреса: м.Київ, вул.Героїв Севастополя, 48; .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаціний номер НОМЕР_1 .

Повний текст рішення суду складено 25 травня 2020 року.

Суддя: Бучинський А.Б.