Справа № 189/232/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.05.2020 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 27 жовтня 2009 року до 29.11.2019 року. Шлюб зареєстрований Муніципалітетом Пендіка Генерального управління зі справ населення і громадянства Міністерства внутрішніх справ Турецької Республіки 27.10.2009 року, номер запису 62 27 146, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим 27.10.2009 року. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2019 року, шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв`язку з чим, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивачки не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно копії міжнародної книжки реєстрації сім`ї, серія: НОМЕР_1 від 27.10.2009 року, виданої Муніципалітетом Пендіка Генерального управління зі справ населення і громадянства Міністерства внутрішніх справ Турецької Республіки ОСОБА_3 та ОСОБА_7 уклали шлюб 27.10.2009 року (а.с. 4).

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2019 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 розірвано (а.с. 5-6).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 30.09.2011 року відділом ДРАЦС Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14).

З копії акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_1 проживає з сином ОСОБА_9 за даною адресою та здійснює догляд за ним (а.с. 8).

Згідно ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи з наведеного, батьки зобов`язані забезпечити такий рівень життя своєї дитини, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини на рівні, що визначений законодавством.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1-2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Судом встановлено, що ОСОБА_5 проживає разом з позивачкою, яка повністю його утримує, потребує матеріальної допомоги на утримання дитини з боку батька дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід держави.

Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та керуючись ст. ст. 259, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН - НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: О.С. Пустовар