Справа № 196/129/20
№ провадження 2-о/196/64/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ГУДИМ О.М.

за участі секретаря - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління державної податкової служби у Дніпропетровській області, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 30.10.2017 року), який на день смерті проживав разом з нею, оскільки батько потребував догляду, за адресою: АДРЕСА_1 , та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка.

За життя, 30 листопада 2005 року, ОСОБА_2 склав заповіт, яким все належне йому майно заповів їй. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №149.

Згідно з вимогами п. 174.2.1 ст.174.2 ПК України об`єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою, вартість власності, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення. До першого ступеня споріднення відносяться діти спадкодавця.

Отже, встановлення факту батьківства їй необхідне для можливості звільнення від оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину майна.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.53 КпШС України (в редакції 1969 року) в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини або докази, що підтверджують визнання відповідачем батьківства.

ЇЇ батьки проживали в не зареєстрованому шлюбі, вели спільне господарства, яке відносилось на той час до типу колгоспний двір, обробляли присадибну ділянку, мали підсобне господарство. Після її народження батько забрав їх з матір`ю з пологового будинку та визнавав її до своєї смерті рідною дочкою.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 23.01.2020 року №157 ОСОБА_3 з дня свого народження ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1979 рік була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 і згідно з погосподарською книгою №2 о/р №189 за 1977-1979 р.р. мала склад сім`ї: батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , брат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 23.01.2020 року №158 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав без реєстрації у дочки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з 2016 року і по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , вели сумісне господарство та поховала його за власні кошти.

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 29.01.1983 року вона після укладення шлюбу змінила дошлюбне прізвище " ОСОБА_6 " на шлюбне " ОСОБА_7 ".

Враховуючи вищевикладені обставини та посилаючись на ст.ст.315, 316, 319 ЦПК України, ст.ст.53, 55 КпШС УРСР (в редакції 1996 року), прохає встановити факт, що ОСОБА_2 є її батьком.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Ткаленко М.Д. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головне управління державної податкової служби у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи в суді.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона проживала по сусідству із заявницею. Пам`ятає як народилася заявниця та достовірно знає, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьком заявниці, який проживав з її матір`ю, вели спільне господарство.

Суд, заслухавши думку представника заявника, покази свідка, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за слідуючих підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у п.15 роз`яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України).

Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до ІНФОРМАЦІЯ_7 , розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п.3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_8 , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Згідно із ч.2 та ч.3 ст.53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 30.10.2017 року), який на день смерті проживав разом з останньою, оскільки батько потребував догляду, за адресою: АДРЕСА_1 , та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка.

За життя, 30 листопада 2005 року, ОСОБА_2 склав заповіт, яким все належне йому майно заповів заявнику. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №149 (а.с.11).

Батьки заявника проживали в не зареєстрованому шлюбі, вели спільне господарства, яке відносилось на той час до типу колгоспний двір, обробляли присадибну ділянку, мали підсобне господарство. Після народження заявника ОСОБА_2 , як батько, забрав їх з матір`ю з пологового будинку та визнавав її до своєї смерті рідною дочкою.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 23.01.2020 року №157 ОСОБА_3 з дня свого народження ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1979 рік була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 і згідно з погосподарською книгою №2 о/р №189 за 1977-1979 р.р. мала склад сім`ї: батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , брат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 23.01.2020 року №158 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав без реєстрації у дочки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з 2016 року і по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , вели сумісне господарство та поховала його за власні кошти (а.с.10).

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 29.01.1983 року заявник після укладення шлюбу змінила дошлюбне прізвище " ОСОБА_6 " на шлюбне " ОСОБА_7 " (а.с.8).

Вказаний в заяві факт заявнику необхідно встановити з метою оформлення спадкових прав, іншим шляхом встановити його неможливо.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту батьківства, і факт батьківства, який просить встановити заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи та показами свідка ОСОБА_8 , наданими в судовому засіданні, згідно яких батьки заявника жили однією сім`єю, вели спільне господарство, спільно виховували заявника, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавав заявника своєю дочкою, суд приходить до висновку, що вимога заявника про встановлення батьківства є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 53 КпШС України, ст.ст.12, 13, 81, 263-265, 293, 294, 315-319, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління державної податкової служби у Дніпропетровській області, про встановлення факту батьківства, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженець села Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , являється батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженки с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 29 квітня 2020 року.

Головуюча О.М.ГУДИМ