_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7996/18
Провадження № 4-с/947/26/20
УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

04.06.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

представника скаржника Грицак К.В.,

представника приватного виконавця Яковлевої Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу боржника ОСОБА_1 , за участю стягувача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», суб`єкта оскарження Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича, на відмову приватного виконавця від 30.10.2019 року, скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

26 листопада 2019 року представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить: скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП № 58572783; скасувати постанову про арешт майна боржника у ВП № 58572783; скасувати постанову про арешт грошових коштів боржника у ВП № 58572783.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08 квітня 2019 року ОСОБА_1 , звернувшись до Єдиного реєстру боржників, дізнався що відносно нього відкрито виконавче провадження № 58572783, приватний виконавець Щербаков Юрій Сергійович.

У зв`язку із цим, заявник звернувся до Єдиного державного реєстру судових рішень, та дізнався, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року по справі № 520/7996/18 стягнуто на користь Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «Уніка» з ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 795738,00 (сімсот дев`яносто п`ять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 11936 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять шість) гривень 07 копійок. Також ОСОБА_1 дізнався, що в межах виконавчого провадження № 58572783 було накладено арешти на його майно та кошти.

Стверджує, що з моменту відкриття виконавчого провадження, та по даний час ОСОБА_1 так і не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження №58572783. В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази відправки на адресу боржника постанови про відкриття ВП. В матеріалах справи, на які посилається виконавець, наявна роздруківка з сайту Укрпошти, про те, що лист адресату вручено, однак це не доводить тієї обставини, що вказаний лист вручено ОСОБА_1 .. Належним доказом для підтвердження вручення листа ОСОБА_1 є його підпис на бланку рекомендованого поштового відправлення про отримання, та дату такого вручення. ОСОБА_1 ніяким чином не міг отримати постанову про відкриття виконавчого провадження, та розписатись на бланку рекомендованого поштового відправлення, так як в цей час знаходився за межами України.

З вищезазначених підстав, вважає незаконними постанови про відкриття провадження, про арешт коштів боржника ВП № 58572783, про арешт майна боржника ВП № 58572783, оскільки арешт та звернення стягнення є виконавчими діями, які виконавець не повинен був вчиняти, не переконавшись, що ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даною скаргою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 скаргу підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Представник суб`єкта оскарження Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича ОСОБА_3 у задоволенні скарги просила відмовити, вказуючи на її необґрунтованість та безпідставність, підкреслюючи зловживання скаржником своїми правами.

Представник стягувача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав заперечення проти скарги та просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, оглянувши матеріали справи вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/7996/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року задоволені позовні вимоги ПрАТ «СК «УНІКА» та стягнуто з ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 795738,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 11936,07 грн.

На підставі вказаного рішення стягувачу 14.02.2019 року було видано виконавчий лист.

З матеріалів справи вбачається, що 07.03.2019 року представник стягувача ПрАТ «СК «УНІКА» звернувся до Першого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області з заявою про примусове виконання рішення суду.

07.03.2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58572783 , яку поштою було направлено на адресу боржника та стягувача.

Також в той же день, 07.03.2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. винесено Постанову про арешт майна боржника ВП №58572783, яку також поштою було направлено на адресу боржника та стягувача.

16.04.2019 року поштове відправлення було вручене ОСОБА_1 , що вбачається з опису поштових відправлень та роздруківки з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення.

Крім того, після отримання відповідей на запити, 29.03.2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. винесено Постанову про арешт коштів боржника ВП №58572783, яку також поштою було направлено на адресу боржника та стягувача.

Так, спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст. 2 Закону).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст. 18 Закону).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Тобто, державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій щодо примусового виконання рішення, що передбачає ст. 10 Закону №1404-VIII, а відтак доводи скарги на дії/бездіяльність органу примусового виконання щодо не накладення арешту на майно боржника не знаходять свого підтвердження.

У відповідності до абз. 2, 3 ч. 5 ст. 13 Закону № 1404-VIII за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень, має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини

У відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні скарги оскільки, дії приватного виконавця по примусовому виконанню рішення суду вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», що стверджується матеріалами справи, а в іншій частині порушення державним виконавцем процедури проведення виконавчих дій, передбачає відповідальність встановлену Законом.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу

Будь-яких доказів на підтвердження неправомірності дій приватного виконавця суду скаржником надано не було.

Також суд звертає увагу на той факт, що 10.04.2019 року ОСОБА_1 вже звертався до суду із аналогічною скаргою, проте ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2019 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 05.03.2020 року у її задоволенні було відмовлено.

При розгляді даної скарги судами встановлено, що оскаржувані рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень вказаного приватного виконавця і право заявника не було порушено.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою та безпідставною, а як наслідок задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1-3, 5, 9, 13, 15, 18, 26, 28, 47, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 , за участю стягувача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», суб`єкта оскарження Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича, на відмову приватного виконавця від 30.10.2019 року, скасування постанов відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду у м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.

Повний текст ухвали складено 05 червня 2020 року