Справа № 274/6198/19
Провадження № 2/0274/583/20
Рішення

Іменем України

21.04.2020 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, -

В с т а н о в и в :

В вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з ОСОБА_3 , аліменти на його користь, на його утримання в розмірі 3000,00 грн., щомісячно і до досягнення ним 23 років або до закінчення навчання.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач по справі є його батьком. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.03.2019 року з відповідача на користь його матері було стягнуто аліменти на його утримання, як повнолітнього, у розмірі 1000,00 грн., щомісячно і до закінчення ним навчання у ДВНЗ " Бердичівський коледж промисловості, економіки та права", але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Зазначає, що на день звернення до суду стягнення аліментів за вказаним рішенням суду припинено, оскільки він закінчив навчання в ДВНЗ, однак з 20.08.2019 року він вступив до Київського національного торговельно - економічного університету, тому потребує матеріальної допомоги, загальна вартість навчання становить 54190,00 грн. Вказав, що на даний час повністю перебуває на утриманні матері, у зв"язку з тим, що навчається на денній формі, не може працювати та забезпечувати себе самостійно. Окрім оплати за його навчання, оплати його харчування, купівлі одягу, засобів гігієни, підручників та інших необхідних речей для його існування, його мати здійснює також оплату його проживання в гуртожитку, вартість проживання в місяць в якому становить 520,00 грн. Добровільно відповідач не бажає надавати йому матеріальну допомогу, хоча має таку можливість, інших утриманців немає, тому просить стягнути з нього аліменти в судовому порядку.

18.03.2020 року відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, згідно якого вказав, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 оскільки він немає можливості надавати йому матеріальну допомогу на час навчання. Своє заперечення обґрунтовує тим, що 07.04.2009 року він зареєстрував повторний шлюб з ОСОБА_12 від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5 , який перебуває на його утриманні. Крім того, у його дружини ОСОБА_12 від попереднього шлюбу є син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом із ними та також перебуває на його утриманні. Також він має матір - пенсіонерку та батька - учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліда третьої групи, які потребують матеріальної та фізичної підтримки з його боку. Будь-якого рухомого та нерухомого майна він немає, змушений винаймати житло, що пов"язано із значними витратами. Вважає, що його колишня дружина - ОСОБА_1 здатна забезпечити самостійно навчання сина ( а.с.31).

26.03.2020 року позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якого він зазначив, що відповідач в своєму відзиві на позов вводить суд в оману оскільки як йому відомо дружина відповідача отримує аліменти на свою дитину, тому він не перебуває на утриманні відповідача. Щодо утримання батьків, то відповідач приховав той факт, що у його батьків є молодший син, 1983 р.н., який проживає разом із ним і також має надавати їм допомогу. Крім того, будинок , в якому проживає відповідач належить його дружині, та їх родина за період перебування в шлюбі придбала два автомобілі, що спростовує твердження відповідача про те, що він немає у власності рухомого майна.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 доводи позовної заяви підтримала повністю, просить позов задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначила, що вона сама утримує сина, її щомісячний дохід становить близько 5000,00 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Вказав, що договору про оренду житла він немає, оскільки винаймає будинок у знайомих, дійсно за період перебування в шлюбі вони з дружиною придбали два автомобіля, але вони зареєстровані на дружину. Він працює офіційно , має з/плату 6500 грн., щомісячно, його дружина має заробіток близько 4500 грн., щомісячно, крім того вона отримує аліменти на сина від першого шлюбу в розмірі 1000,00 грн., його батьки - пенсіонери, отримують пенсію по 2500 грн., кожен окремо.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ( а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано 29.11.2007 року ( а.с.7).

Як вбачається з копії рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.03.2019 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 26.12.2018 року і до закінчення сином навчання у Державному вищому навчальному закладі " Бердичівський коледж промисловості , економіки та права", але не більше , ніж до досягнення ним двадцяти трьох років ( а.с.8-9).

Згідно попереднього договору № 392/здб-2019 від 10.07.2019 року Київський національний торговельно - економічний університет в особі ректора Мазаракі А .А. та ОСОБА_1 уклали цей договір про таке : сторони зобов"язуються за умови зарахування ОСОБА_3 упродовж одного тижня після наказу про зарахування укласти договір про навчання . Завдаток становить 12905,00 грн. ( а.с.10).

Відповідно до договору № 2282 д/6кс від 20.08.2019 року про навчання, Київський національний торговельно - економічний університет в особі ректора Мазаракі А.А. та ОСОБА_1 уклали цей договір про таке: виконавець бере на себе зобов"язання за рахунок коштів замовника здійснити надання освітньої послуги- навчання ОСОБА_3 за першим ( бакалаврським ) рівнем на базі освітньо - кваліфікаційного рівня " молодший спеціаліст", форма навчання денна, термін навчання 1 рік 10 місяців. Загальна вартість освітньої послуги становить 54190,00 грн. ( а.с.11-12).

Як вбачається з копій квитанцій ОСОБА_1 12.07.2019 року сплачено 12905,00 грн. за навчання, 09.08.2019 року - 6000,00 грн. за проживання в гуртожитку ( а.с. 13-14).

Згідно довідки № 946/35 від 04.09.2019 року виданої КНТЕУ факультет міжнародної торгівлі і права денна форма навчання, ОСОБА_3 є студентом третього курсу денної форми навчання факультету міжнародної торгівлі та права Київського національного торговельно - економічного університету. Термін закінчення навчання червень 2021 року ( а.с.16).

Згідно довідки виданої МК ВЖРЕП - 7 ОСОБА_12 , 1983 р.н., проживає і зареєстрована по АДРЕСА_1 , з нею разом проживають і прописані сини - ОСОБА_7 2004 р.н., ОСОБА_5 , 2010 р.н. ( а.с.32).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 його батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ( а.с.33).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 07.04.2009 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 ( а.с.34).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 є батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с.35).

Як вбачається з копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 є пенсіонеркою за віком з 15.05.2014 року. Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_5 ОСОБА_15 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильскій АЕС у 1989 році, має право на пільги, встановлені Законом України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" безтерміново. Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_6 ОСОБА_15 , є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни безтерміново ( а.с.36-37).

Відповідно до довідки виданої " Н.С.К. СІТІ" 10.03.2020 року ОСОБА_3 дійсно працює в ТОВ " Н.С. К. СІТІ" з 02.05.2018 року, дохід з 01.09.2019 року по 29.02.2020 року склав 48538,29 грн( а.с.38).

Відповідно до ч.1 та 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності з ч.1 ст.77ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинна довести продовження навчання , потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач.

Під час розгляду справи було встановлено,що позивач продовжує навчання на денній формі у вищому навчальному закладі ,потребує матеріальної допомоги,а його батько - ОСОБА_3 має можливість таку допомогу надавати.

В свою чергу, відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження неспроможності надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання.

Крім того, перебування відповідача у повторному шлюбу та перебування у нього на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від повторного шлюбу, не свідчить про відсутність у нього матеріальної можливості утримувати повнолітнього сина, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, працевлаштований, отримує заробітну плату.

Наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дитини його нинішньої дружини також не свідчить про неспроможність сплачувати аліменти, оскільки відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком є ОСОБА_11 , який, відповідно до чинного законодавства, несе обов`язок по утриманню своєї дитини. В свою чергу, зазначене не позбавляє відповідача обов`язку по утриманню власних дітей.

Суд критично ставиться до показів відповідача стосовно того, що його родина винаймає житло, що також пов"язано із значними витратами, оскільки згідно наданої ним довідки МК ВЖРЕП - 7 ОСОБА_12 проживає та прописана по АДРЕСА_1 , разом з нею прописані її сини, в тому числі і спільний син ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , отже дане житло не орендованим, інших доказів оренди житла суду не надано.

Також суд критично відноситься і до посилання відповідача на те, що на його утриманні перебувають батьки - пенсіонери, оскільки належних доказів в підтвердження даної обставини не надано, навпаки судом встановлено, що батьки відповідача отримують пенсію в розмірі по 2500,00 грн., щомісячно, кожен окремо, батько відповідача користується пільгами, встановленими для учасників ліквідації наслідків на Чорнобильскій АЕС.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, потреби у матеріальній допомозі, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача ОСОБА_3 , який офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток та задовільний стан здоров"я, беручи до уваги обов`язок обох батьків брати участь в утриманні повнолітньої дитини, що продовжує навчання, а тому вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1000 грн., щомісячно, до закінчення ним навчання, 30 червня 2021 року, але не більше ніж до досягнення сином 23-х років, таким чином задовольнивши частково позовні вимоги ОСОБА_3 . Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову - 26.09.2019 р.

За п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 208 грн.26 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.182, 189, 199 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12- 13, 76-81, 141, 258- 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, іпн. НОМЕР_7 , працюючого ТОВ " Н.С.К. СІТІ", на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на його утримання , на час навчання в Київському національному торговельно - економічному університеті, в розмірі 1000 (одна тисяча ) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи з 26 вересня 2019 року і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2021 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, іпн. НОМЕР_7 , на користь держави судовий збір у розмірі 280 грн.26 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Згідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлено 27 квітня 2020 року.

Суддя Т.М. Вдовиченко