Справа № 521/7878/20
Провадження №2/521/2575/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

22 травня 2020року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та стягнення компенсації вартості нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та стягнення компенсації вартості нерухомого майна.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Ознайомившись із зазначеною заявою встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивачем ОСОБА_1 додано до позовної заяви одну квитанцію №0.0..1 від 19.05.2020 року про сплату судового збору в розмірі 6267,25 грн.

Згідно із статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула Закону).

За статтями 1, 2 цього Закону, судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня становить 2102 гривні.

Відповідно до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Проте, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», до позовної заяви позивачем було додано квитанцію про сплату нею судового збору в сумі 6267,25 грн., тоді як на час подачі позовної заяви до суду в травні 2020 року слід сплатити судовий збір в сумі 6306,00 грн. За вимогу немайнового характеру. Таким чином, позивачем ОСОБА_1 не було доплачено судовий збір у сумі 38,75 грн. (6306,00-6267,25=38,75).

Втім, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху у зв`язку із недодержанням вимогам статей 175-177 ЦПК України при її оформленні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Всупереч положенням ст. 175 ЦПК України, подана позовна заява не містить:

-відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- поштовий індекс, а також офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

Крім того, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Разом з тим позивачем не вказано, чи всі докази ним подано до суду.

Також, в позовній заяві позивач зазначає, що було вчинено спробу мирним шляхом домовитись про сплату компенсації за квартиру, проте отримала відмову; відповідачем проти ОСОБА_1 було подано заяву до поліції; неповнолітня дитина залишається на утриманні позивача однак не зазначає доказів на підтвердження вказаних обставин.

Також суд звертає увагу на те, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Тобто, особливістю розгляду даної категорії справ є те, що при поділі спільного майна подружжя, саме суд, який вирішує спір, має встановити загальний обсяг спільно нажитого майна, яке підлягає поділу в межах наявного між сторонами спору предмета позову майна подружжя, із дотриманням засад рівності часток чи відступом від цих засад.

Таким чином, позивач просить поділити спільне майно подружжя рухоме та нерухоме майно та не зазначає чи це увесь перелік спільного майна подружжя, не зазначає наявність/відсутність боргів подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст.185 ЦПК України, позов підлягає залишенню без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.95, 175, 177 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та стягнення компенсації вартості нерухомого майна, - залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали направити позивачу для відома та виконання.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.Я. Роїк