Справа № 428/2026/20
23 квітня 2020 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Бондаренка К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю МЖК «Мрія-Інвест» про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії, треті особи ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю Холдингова компанія «Сеймос», Центр надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, -
1. Позиції сторін, процесуальні дії
1.1. ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю МЖК «Мрія-Інвест» про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії, треті особи ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю Холдингова компанія «Сеймос», Центр надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 15.03.2016 він був прийнятий у ТОВ МЖК «Мрія-Інвест» на посаду генерального директора на підставі наказу №1-к від 14.03.2016. 25.11.2019 ним було подано заяву про звільнення із займаної посади за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, про що було видано наказ № 40-к від 25.11.2019 та внесений запис до трудової книжки. Вказана заява про звільнення була надіслана поштою. Позивачу також відомо, що відбулися загальні збори учасників відповідача, проте його питання про звільнення не було вирішено. Станом на 17.02.2020 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань позивач вказаний керівником ТОВ МЖК «Мрія-Інвест». У зв`язку із викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати припиненими трудові відносини між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю МЖК «Мрія-Інвест» з 25.11.2019 у зв`язку зі звільненням його із займаної посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю МЖК «Мрія-Інвест» на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.
1.2. Товариство з обмеженою відповідальністю Холдингова компанія «Сеймос» надало письмові пояснення щодо позову, в яких вказало, що 27.11.2019 вказане товариство отримало заяву позивача про звільнення. Позивач видав наказ про своє звільнення ігноруючи норми статуту та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Підписавши наказ про своє звільнення, позивач не призначив виконуючого обов`язки директора товариства, не передав печатку підприємства, не виплатив заборгованість по заробітній платі, не розрахувався з контрагентами товариства тощо.
1.3. Представник позивача та позивач в судовому засіданні 13.04.2020 підтримали позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Позивач додатково пояснив, що про своє звільнення він попередив учасників товариства завчасно. Йому необхідно було терміново звільнитися, адже він переїхав на проживання до міста Рубіжного з метою врятування своїх сімейних стосунків.
В судовому засіданні 23.04.2020 представник позивача та позивач присутні не були, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відповідач про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином за офіційним місцезнаходженням. Заяви про розгляд справи без участі представника відповідача до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Треті особи ОСОБА_2 , ТОВ ХК «Сеймос», Центр надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
1.4. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача та позивач не заперечували проти заочного розгляду справи за відсутності представника відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю представника відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання від 13.04.2020.
2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин
2.1. Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 349907, заповненої 05.04.2006 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі наказу № 1-К від 14.03.2016 позивач був прийнятий генеральним директором ТОВ МЖК «Мрія-Інвест» та 25.11.2019 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України на підставі наказу № 40-К від 25.11.2019.
Згідно з копією заяви ОСОБА_1 до учасників ТОВ МЖК «Мрія-Інвест» від 25.11.2019, останній просить звільнити його за власним бажанням у зв`язку зі зміною місця проживання та переїздом в інше місто для постійного місця проживання 25.11.2019. Вказана заява містить відмітку «отримано» 25.11.2019 та зареєстрована за вхідним номером 16/238.
Факт направлення заяви ОСОБА_1 про звільнення від 25.11.2019 учасникам товариства ОСОБА_2 та ТОВ ХК «Сеймос» підтверджується поштовими описами вкладення до цінних листів, поштовими чеками та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідно до копії наказу генерального директора ТОВ МЖК «Мрія-Інвест» № 40-К від 25.11.2019 ОСОБА_1 припиняє виконання обов`язків генерального директора та звільняється за власним бажанням (у зв`язку зі зміною місця проживання) згідно ст. 38 КЗпП України 25.11.2019.
3. Релевантні джерела права та акти їх застосування
3.1. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
За змістом статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
3.2. Згідно із ч. 1, п. 7 ч. 2 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. До компетенції загальних зборів учасників належить, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства.
Згідно із ч. 13 ст. 39 вищевказаного Закону повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.
3.3. В постанові від 24 грудня 2019 року по справі № 758/1861/18 Верховний Суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до сталої судової практики розгляду аналогічних категорій справ ефективним способом захисту у таких справах є визнання трудових відносин припиненими.
Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту свої прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.
Суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру.
3.4. В постанові від 13 березня 2019 року по справі № 520/7281/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що позовні вимоги звертаються до відповідачів у справі, а не до третіх осіб. А тому суд не може задовольняти позовну вимогу про зобов`язання третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, вчинити певні дії.
4. Оцінка доказів та аргументів учасників справи
4.1. Аналіз статей 30, 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та статті 38 КЗпП України вказує на те, що праву директора товариства з обмеженою відповідальністю на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчий орган (обрати/призначити нового директора) та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр юридичних осіб.
В даному випадку уповноважений на звільнення генерального директора орган ТОВ МЖК «Мрія-Інвест» не відреагував заяву позивача про його звільнення і не розглянув її по суті. З огляду на викладене були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням в будь-який час у зв`язку із зміною місця проживання та право на вільне обрання місця своєї нової праці.
Трудові відносини між сторонами фактично припинені з 25.11.2019, однак відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб про те, що позивач вже не є керівником товариства, не внесені.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання припиненими трудових відносин підлягають задоволенню.
4.2. Посилання третьої особи ТОВ ХК «Сеймос» на те, що позивач видав наказ про своє звільнення ігноруючи норми статуту та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», не призначив виконуючого обов`язки директора товариства, не передав печатку підприємства, не виплатив заборгованість по заробітній платі, не розрахувався з контрагентами товариства тощо, є неналежними.
ТОВ ХК «Сеймос» не було надано доказів існування вищевказаних обставин та було заявлено клопотання про розгляд справи без його участі. Крім того, вищевказані обставини не свідчать про неможливість директора звільнитися на підставі ст. 38 КЗпП у зв`язку із переїздом до іншого місця проживання в іншому населеному пункті.
4.3. Вимога позивача про визначення порядку виконання судового рішення шляхом направлення його до Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку для виключення з реєстру запису про керівника товариства та проведення реєстраційної дії, на думку суду, фактично є позовною вимогою про зобов`язання вказаного Центру вчинити певні дії.
По-перше, суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру.
По-друге, позовні вимоги звертаються до відповідачів у справі, а не до третіх осіб. А тому суд не може задовольняти позовну вимогу про зобов`язання третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, вчинити певні дії.
Отже, у задоволенні вищевказаної вимоги належить відмовити.
5. Розподіл судових витрат
5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 5 від 03.03.2020 про сплату судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. Враховуючи викладене та з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 420 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю МЖК «Мрія-Інвест» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено позивачем або третіми особами шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Б. Баронін