ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2020 року м. Харків

Справа № 622/266/17

Провадження № 22-ц/818/1992/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря: Каплоух Н.Б.

Учасники справи:

Позивач: публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (правонаступник - акціонерне товариство «Кристалбанк»),

Відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (правонаступник - акціонерне товариство «Кристалбанк») про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документау цивільній справі № 622/266/17 за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (правонаступник - акціонерне товариство «Кристалбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року, постановлену суддею Черновою О.В., -

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до Золочівського районного суду Харківської області з заявою, в якій просило видати дублікат виконавчого листа № 2-80/2010 виданого 13.10.2010 року Золочівським районним судом Харківської області та поновити строк для його пред`явлення у справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що 20.11.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк»», згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». В ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» запроваджено процедури ліквідації банку, у зв`язку з чим, робочі процеси Банку були змінені, відбулося скорочення працівників банку, в грудні 2015 року були закриті відділення, які знаходились в м. Харкові та всі кредитні справи були передані на опрацювання юрисконсультам, які територіально знаходяться в м. Києві. При проведенні інвентаризації активів банку, у тому числі документації кредитних справ, було виявлено втрату оригіналів виконавчих документів. У зв`язку з чим, створена постійно діюча робоча комісія, якою на підставі наказу №312 від 16.10.2015 року, зафіксовано факт втрати оригіналу виконавчого документа № 2-80/10, виданого 13.10.2010 року Золочівським районним судом Харківської області, що підтверджується доданим до заяви витягом з Акту до Протоколу № 1 від 27.12.2016 року. 28.02.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з тим, що боржник за адресою у виконавчому документі не зареєстрований та не проживає. 14.09.2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до Чугуївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Харківської області із запитом про хід виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 19.10.2016 року банк отримав відповідь про те, що вищевказаний виконавчий документ на виконання до відділу не надходив. Надати більш детальну інформацію не можливо, оскільки архівні виконавчі провадження за 2012 рік знищені. При цьому, строк повторного пред`явлення виконавчого документа № 2-80/10 від 13.10.2010 року закінчився 01.07.2013 року. Внаслідок втрати виконавчого листа, строк для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання вже сплив і стягувач позбавлений можливості, у встановлений законом строк, повторно подати до виконавчої служби виконавчий лист та заяву про примусове виконання рішення суду.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року заяву ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа - задоволено. Видано дублікат виконавчого листа № 2-80/10 виданого 13.10.2010 року Золочівським районним судом Харківської області у справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які могли б належним чином довести заявлені заявником вимоги. Вважає, що втрата оригіналу виконавчого листа позивачем є недбалістю працівників банку, що стало наслідком того, що виконавчий лист не був пред`явлений до виконання у встановлені законодавством України строки. Безпідставне поновлення судом першої інстанції строку пред`явлення виконавчого листа є порушенням конвенційних прав та порушення права на справедливий суд. Відповідь Державної виконавчої служби про повернення виконавчого листа на адресу стягувача не може свідчити про його втрату, оскільки підтверджує виключно подію повернення виконавчого листа. Позивач повинен був надати суду, а останній їх дослідити, інші безперечні докази, які б свідчили, що жоден лист від ДВС не надходив на їх адресу, відповідна реєстрація вхідної документації за певний період не відбувалася. Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання після строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд першої інстанції визнав поважними, не вказані заявником, який є юридичною особою, причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, як і не вказано і те, що вказані обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

АТ «Кристалбанк» до суду апеляційної інстанції надано відзив, в якому воно просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивований тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга не містить доводів, які б були підставою для її скасування.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 1 липня 2010 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 349 358, 85 грн (а.с.18-19).

13.10.2010 року на виконання вказаного рішення Золочівського районного суду Харківської області було видано виконавчий лист у справі № 2-80/10.

Рішення набрало законної сили 12 липня 2010 року.

09.11.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.7).

З відповіді Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 06.10.2016 року на запит ПАТ «ВіЕйБі Банк» вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-80, виданого 13.10.2010 року Золочівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 349 358,85 грн було завершено 26.06.2012 року на підставі п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно вказаний виконавчий документ на виконання до відділу не надходив. Архівні виконавчі провадження за 2012 рік знищені (а.с. 9). (Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення(п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року № 35 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» по 20 березня 2015 року (включно).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну М ОСОБА_2 . строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно (а.с.4).

Рішенням виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 213 від 22.02.2016 було продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» на два роки по 19.03.2018 року. Також було продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк, провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної М.А. строком на два роки по 19.03.2018 року включно (а.с.5).

На час відкриття виконавчого провадження ВП № .11.2011 року та повернення виконавчого документа стягувачеві (постанова від 28.02.2012 року, 26.02.2012 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (далі - Закон № 606-XIV). Тоді як на час звернення заявника до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання вже діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З огляду на зміст частини першої статті 11 Закону № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у частині другій статті 24 Закону № 606-XIV).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).

Єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Матеріали справи свідчать, що виконавче провадження було завершено 26 червня 2012 р. При цьому, доказів направлення та отримання стягувачем виконавчого листа справа не містить. Отже, підстав вважати, що виконавчий лист не було втрачено немає.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року N 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Доводи відповідача, що відповідь Державної виконавчої служби про повернення виконавчого листа на адресу стягувача не може свідчити про його втрату, колегія суддів відхиляє, оскільки для вирішення справи визначальними є саме факт його втрати та факт невиконання рішення суду і звернення до суду в межах трирічного строку виконання. Стягувач надав докази про втрату виконавчого листа, відсутність його у нього та у відділі виконавчої служби. Боржник не надав доказів на спростування зазначеного.

Колегія суддів вважає достатнім те, що банк повідомив причини втрати, звернувся до суду з заявою про поновлення строку і рішення суду на цей час не виконане.

Відсутність виконавчого листа позбавляє стягувача законного права повторно звернутись до державної виконавчої служби з метою стягнення з боржника заборгованості.

Колегією суддів враховано, що банком втрачено значний проміжок часу для звернення до відділу ДВС, втрата виконавчого листа відбулася поза волею стягувача, строк для пред`явлення виконавчого документа пропущений, тому погоджується з висновками суду першої інстанції про поважність причин пропуску строку подачі виконавчого листа.

Так, відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюється у кожному конкретному випадку.

За положеннями ч. ч. 5, 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК Україниу разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може видати дублікат виконавчого листа, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України діючої редакції визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року); відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищенестаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (справа "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року); було б незрозуміло, якбистаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Шмалько проти України» рішення від 20 липня 2004 року), а також існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде їй сплачено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 4 червня 2020 року