Справа № 168/503/20
Провадження № 2/168/194/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті батька шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини прийняла його мати ОСОБА_5 , але не оформила спадкових прав, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно, в тому числі жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, майновий пай заповіла ОСОБА_1 тобто йому, грошові вклади по рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Вказуючи, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину у встановлений законом строк не прийняли, він є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернувся до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця. Просить визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 .

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 75-76), про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали, у зв`язку із чим, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК).

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Ч. 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 (а.с. 9-10). Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1961 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , у якому він був зареєстрований та проживав. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 13, 16).

Відповідно до заповіту, посвідченого 13.01.2001 р. Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, ОСОБА_4 заповів право на земельну частку /пай/ позивачу ОСОБА_1 (а.с. 49).

З матеріалів спадкової справи слідує, що спадщину після смерті ОСОБА_4 позивач не приймав, а прийняла дружина спадкодавця ОСОБА_5 шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 46-53), отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади (а.с. 50 на звороті), свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_5 (а.с. 9, 11). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , у якому вона проживала.

Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 54).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області та зареєстрований в реєстрі за № 140. Згідно даного заповіту, все своє майно, в тому числі жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, майновий пай остання заповіла ОСОБА_1 , грошові вклади по рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_2 (а.с. 12).

Позивач постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_5 на день її смерті (а.с. 13), подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 36 на звороті).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса не зверталися.

Заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_5 29.10.2009 р. за реєстровим № 140 не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося (а.с. 59-61).

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку та строки прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Постановою нотаріуса від 20.11.2020 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно (а.с. 15).

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 102-2019 до майна померлої ОСОБА_5 (а.с. 36-58), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто, в тому числі і відповідачі, із заявами про прийняття спадщини після смерті останньої до нотаріуса не звертались, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше майно видані позивачу у цій справі.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1217, 1218, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга подається через Старовижівський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається через Старовижівський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 26.10.2020 р.

Суддя О. Й. Хаврона