Справа № 146/129/14-ц
Провадження № 22-ц/801/1097/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 рокуСправа № 146/129/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Якименко М. М.

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

скаржник (боржник, особа, яка подала апеляційну скаргу): ОСОБА_1 ,

стягувач : ОСОБА_2 ,

державний виконавець Томашпільського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ющишен Віталій Вікторович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2020 року, постановлену у складі судді Скаковської І. В. в смт. Томашпіль, дата складення повного судового рішення 01 квітня 2020 року,-

в с т а н о в и в :

21 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав скаргу про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання до вчинення дій.

Скарга мотивована тим, що в провадженні Томашпільського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває на виконанні виконавче провадження ВП № 61286478 за яким, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 14 лютого 2020 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 50 грн щомісячно на кожну дитину. Згідно розрахунку заборгованості від 14.02.2020 року по виплаті аліментів, в період з 01 квітня 2018 року по 01 вересня 2019 року скаржнику нараховано борг у розмірі 11 567 грн. 17 лютого 2020 року державним виконавцем Томашпільського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ющишеним В.В. надано інший розрахунок заборгованості за вказаний період по виплаті аліментів розмірі 26 053,94 грн. Заявник вважає, що розрахунки заборгованості є незаконними та необґрунтованими: по-перше, державний виконавець не вправі був здійснювати нарахування, виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, по-друге, рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2019 року було змінено розмір стягнення аліментів і постановлено відкликати виконавчий лист, виданий на виконання рішення Томашпільського районного суду Вінницької області по цивільній справі № 2/146/91/14 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, після набрання даним рішенням суду законної сили.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2020 року

Скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: визнано неправомірними дії державного виконавця Томашпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ющишена В. В. щодо розрахунку заборгованості по аліментах від 14 лютого 2020 року, згідно з яким в період з квітня 2018 року по січень 2020 року ОСОБА_1 була нарахована заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 11567 грн (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень). Зобов`язано державного виконавця Томашпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ющишена В. В. скасувати заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 11567 грн. В задоволенні іншої частини скарги відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвала суду мотивована тим, що у зв`язку з визнанням державним виконавцем помилки в розрахунку, даний розрахунок підлягав визнанню недійсним, тому в цій частині скарга є підставною

Не погодившись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 10 квітня 2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2020 року в частині відмови в задоволенні скарги

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не взято до уваги, що рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2019 року в справі № 146/1032/19 збільшено розмір аліментів, а саме: стягнуто з ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі по 1 200,00 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили. Наголошує, що зазначеним рішенням відкликано виконавчий лист у справі № 2/146/91/14, яке набрало законної сили 16 вересня 2019 року, тому вважає, що такий виконавчий лист мав бути повернутий, посилаючись на п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Також не погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні розподілу судових витрат у зв`язку з ненаданням договору про правову допомогу, зазначає, що наявність ордеру, в якому міститься номер та дата такого договору є достатнім.

08 травня 2020 року на електронну адресу Вінницького апеляційного суду надійшов відзив від державного виконавця Томашпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ющишена В. В. у якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1

22 травня 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Дунаєв І. Б. подав заяву про розгляд справи у режимі відеконференції у Тульчинському районному суді Вінницької області, яка Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 травня 2020 року була задоволена. 28 травня 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Дунаєв І. Б. на електронну адресу суду подав заяву без електронного цифрового підпису про відкладення розгляду, мотивуючи відсутністю у нього ухвали про розгляд справи у режимі відекоконференції, яка судом була відхилена як безпідставна. В судове засідання апеляційного суду в режимі відеоконференції представник ОСОБА_1 адвокат Дунаєв І. Б. не з`явився, що підтверджується повідомлення Тульчинського районного суду Вінницької області. В судове засідання по невідомим суду причинам ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Державний виконавець Ющишен В. В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, Вінницької апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено наступне та не заперечується сторонами:

-Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2014 року визначено розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі 50 грн на кожну дитину, щомісячно.

-18 березня 2014 року Томашпільським районним судом Вінницької області видано виконавчий лист № 2/146/91/14, який на заяву ОСОБА_2 від 26 лютого 2018 року (а. с. 60) повернуто стягувачу.

-Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2019 року у справі № 146/1032/19 змінено розмір стягнення аліментів, що стягується за рішенням Томашпільського районного суду від 25 лютого 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі по 1 200 грн (одна тисяча двісті гривень) на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішення законної сили. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Томашпільського районного суду Вінницької області по цивільній справі № 2/146/91/14 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відкликано після набрання даним рішенням суду законної сили (а. с. 8-9); рішення набрало законної сили 15 вересня 2019 року;

-03 жовтня 2019 року державним виконавцем Томашпільського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ющишеним В. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60225248, з виконання виконавчого листа № 146/1032/19 виданого Томашпільським районним судом Вінницької області (а. с. 7) ;

-10 січня 2020 року ОСОБА_2 повторно пред`явила до виконання виконавчий лист №2 /146/91/14 від 18.03.2014 року ( а. с 125), подавши заяву та зазначивши про нарахування заборгованості з 01 квітня 2018 року;

-14 лютого 2020 року державним виконавцем Томашпільського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ющишеним В. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61286478 на виконання виконавчого листа №2 /146/91/14 від 18.03.2014 року (а. с. 123);

-Згідно розрахунку заборгованості по виплаті аліментів від 14 лютого 2020 року, заборгованість ОСОБА_1 по виплаті аліментів за виконавчим листом № 2/146/91/14 за період з квітня 2018 року по січень 2020 року становить 11 567 грн (а. с. 121);

-Згідно розрахунку заборгованості по виплаті аліментів від 17 лютого 2020 року заборгованість ОСОБА_1 по виплаті аліментів за виконавчим листом № 2/146/91/14 за період з квітня 2018 року по січень 2020 року становить 26053,94 грн (а. с. 120).

Відповідно, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Порядок примусового виконання рішення врегульовано Розділом ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції № 512/5 від 02.04.2012 року.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на невірне застосування судом п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», слід зазначити таке.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2019 року було постановлено про відкликання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Томашпільського районного суду Вінницької області по цивільній справі № 2/146/91/14 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, після набрання даним рішенням суду законної сили.

Згідно п. 10 ч. 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

Таким чином, оскільки суд в рішенні від 15.08.2019 року не вирішував питання про повернення без виконання виконавчого листа № 61286478, виданого у цивільній справі № 2/146/91/14, тому положення п.10 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» не підлягають до застосування у даній справі.

Висновок суду першої інстанції про те, що державний виконавець за умови наявності боргу по виконавчому провадженні № 61286478 з виконання рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2014 року здійснив розрахунок за період, зазначений стягувачем з квітня 2018 року по січень 2020 року є вірним. Адже відповідно до пункту 10 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом № 512/5 від 02.04.2015 року у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному законом.

Відтак посилання в апеляційній скарзі на неправомірність здійснення дій державним виконавцем по відкриттю виконавчого провадження за рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2014 року не заслуговують на увагу.

Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з огляду на положення ст. 182 СК України, що державний виконавець правомірно здійснив розрахунок аліментів за 27 днів серпня 2018 року у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з 28 серпня 2018 року 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вірно застосувавши при цьому правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18,

Таким чином ухвала Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2020 року в частині відмови у визнанні неправомірними дії державного виконавця Томашпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ющишена В. В. щодо розрахунку заборгованості по аліментах від 17 лютого 2020 року, - є законною, а доводи апеляційної скарги безпідставними, тому в цій частині ухвала підлягає залишенню без змін.

Проте апеляційний суд вважає за необхідне вийти за межі апеляційної скарги в порядку ст. 367 ЦПК України виходячи з наступного.

Як стверджує заявник і встановлено з Виконавчого провадження № 61286478 з виконання рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2014 року оглянутого у судовому засіданні (копія а. с.114-127 ), державним виконавцем здійснено два розрахунки: від 14 лютого 2020 року та від 17 лютого 2020 року. Суд першої інстанції визнав дії по вчиненню розрахунку від 14 лютого 2020 року неправомірними та зобов`язав його скасувати.

Ні Закон України «Про виконавче провадження», ні Інструкція не містять таких повноважень державного виконавця як скасування розрахунку заборгованості.

Державний виконавець виявивши помилку у розрахунку від 14 лютого 2020 року (що визнається ним), самостійно усунув цю помилку, здійснивши розрахунок від 17 лютого 2020 року, тому не було підстав визнавати неправомірними дії державного виконавця по здійсненню такого розрахунку заборгованості по аліментах від 14 лютого 2020 року, згідно з яким в період з квітня 2018 року по січень 2020 року ОСОБА_1 була нарахована заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 11567 грн і зобов`язання державного виконавця скасувати такий розрахунок.

Оскільки на момент звернення ОСОБА_1 до суду така помилка була усунута державним виконавцем самостійно, виходячи з положень ст. 19 Конституції України, ухвала Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2020 року підлягає скасуванню в цій частині, а в задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

У відповідності до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. Оскільки в даному випадку скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, тому понесені ним судові витрати слід залишити за ним.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а хвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2020 року слід скасувати в частині часткового задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання до вчинення дій та постановити нове судове рішення про відмову у скарзі, а в іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2020 року в частині часткового задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання до вчинення дій, а саме: визнання неправомірними дії державного виконавця Томашпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ющишена Віталія Вікторовича щодо розрахунку заборгованості по аліментах від 14 лютого 2020 року, згідно з яким в період з квітня 2018 року по січень 2020 року ОСОБА_1 була нарахована заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 11 567 грн (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень) та зобов`язання державного виконавця Томашпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ющишена Віталія Вікторовича скасувати заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 11 567 грн (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень) - скасувати та постановити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії державного виконавця Томашпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ющишена Віталія Вікторовича щодо розрахунку заборгованості по аліментах від 14 лютого 2020 року, згідно з яким в період з квітня 2018 року по січень 2020 року ОСОБА_1 була нарахована заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 11 567 грн (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень) та про зобов`язання скасувати заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 11 567 грн (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень).

В іншій частині ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

М. М. Якименко

Повне судове рішення складено 01 червня 2020 року