РІШЕННЯ

іменем України

23 квітня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд 50 до ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

Встановив:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», від імені якого діє представник за довіреністю, пред`явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 28.08.2009 року між ОСОБА_2 та позивачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після отримання інформації про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, як кредитор ОСОБА_2 , надіслали претензію до Першої Сватівської державної нотаріальної контори, яка в свою чергу направила листа до Другої Сватівсьої державної нотаріальної контори.

24.12.2017 року до АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь з Другої Сватівсьої державної нотаріальної контори про те, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

07 лютого 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до спадкоємця з листом-претензією, але вимоги позивача відповідачем не виконані в добровільному порядку.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у сумі 6178,79 грн., яка складається з: 127,71 грн. заборгованість за кредитом; 4131,09 грн. заборгованість за відсотками; 1919,99 грн. заборгованість з комісії та пені, а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 16 січня 2020 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку (а.с.3 з.б.). 11 березня 2020 року надіслали на адресу суду лист, в якому додатково повідомили, що заява про оформлення кредиту була підписана позичальником, та Клієнту була видана в результаті підписання кредитного договору картка «Універсальна 30 днів». Підписуючи анкету-заяву позичальник підтвердив свою згоду, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між банком і Клієнтом кредитний договір. На момент оформлення кредиту Банком було встановлено поточну процентну ставку у розмірі 36% на рік, вказано розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Також вказали, що згідно програмним комплексам АТ КБ «ПриватБанк» стало відомо про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 67-68).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала до суду заяву, в якій заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила проводити розгляд справи за її відсутності (а.с. 78).

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 28.08.2009 року між ОСОБА_2 та позивачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з наданим банком до позовної заяви розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 21.02.2018 р. становить 6178,79 грн., яка складається з: 127,71 грн. загальний залишок за наданим кредитом; 4131,09 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками; 1919,99 грн. заборгованість за пенею та комісією (а.с. 6-8).

Як вбачається з копії спадкової справи № 61/2017, відкритої після померлої ОСОБА_2 (а.с.48-61), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області 21.01.2017 року (а.с.51).

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернулась донька померлої - ОСОБА_1 (а.с.52).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), після смерті ОСОБА_2 , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 50).

Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За приписами статті 1216 ЦК України у разі смерті фізичної особи (спадкодавця) відбувається перехід прав і обов`язків (спадщини) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з положенням ч. 2 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню) за умови, що: 1) судом було прийнято рішення з призначенням певної суми до виплати кредитору; 2) боржник (спадкодавець) не виконав такого рішення суду.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 61/2017, відкритої після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , не видавалося (а.с. 49).

Згідно зі статтею 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як роз`яснено у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування).

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання спадкодавцем ОСОБА_2 зобов`язань за укладеним нею кредитним договором.

Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_1 , яка свідоцтво про право на спадщину станом на час розгляду справи не отримала. Проте, такі встановлені обставини є достатніми для твердження про відповідальність цього спадкоємця за боргами спадкодавця у разі їх наявності та доведеності.

Отже, кредитор зобов`язаний довести, що заборгованість дійсно існує. Сам факт наявності боргових зобов`язань не підтверджує обов`язку спадкоємців задовольнити таку вимогу. Кредитор зобов`язаний довести, що борг дійсно не був повернутий спадкодавцем.

Звертаючись до суду з позовом, представник позивача зазначає, що станом на дату смерті ОСОБА_2 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 28.08.2009 року склала 6178,79 грн., як заборгованість за кредитом.

Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Так, статтею 1281 ЦК України визначено порядок та строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, згідно якого спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (частина третя). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів до спадкоємців боржника.

Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.

За положеннями пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Таким чином, за змістом наведених норм закону кредитор боржника або повинен подати вимогу безпосередньо спадкоємцям, або звернутись до нотаріуса з вимогою, яку нотаріус доводить до відома спадкоємців, що прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.

Так, у матеріалах спадкової справи міститься претензія ПАТ КБ «Приватбанк від 10.09.2017 року вих. № SAMDN50OTC002111110, направлена до Першої Сватівської державної нотаріальної контори, відповідно до якої банк просить повідомити чи заводилась спадкова справа після смерті боржника ОСОБА_2 , включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ. Повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 6178,79 грн. (а.с. 56).

24 грудня 2017 року Банк отримав відповідь Другої Сватівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернулася донька померлої ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.21).

Згідно листа-претензії від 12 січня 2018 року, АТ КБ «ПриватБанк» звернулися до спадкоємців померлої ОСОБА_2 про повернення заборгованості за кредитним договором б/н від 30.12.2009 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 (а.с.22).

Разом з тим, з реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів (а.с. 23-24), наданого позивачем на підтвердження направлення вимоги, ввбачається, що лист-претензія за вих. №SAMDN50ОТС002111110 від 12.01.2018 року було направлено банком лише 07.02.2018 року на ім`я ОСОБА_3 .

Таким чином, належних доказів на підтвердження звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про погашення кредитної заборгованості стороною позивача не надано, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання листа-претензії саме відповідачем.

Як вбачається з листа АТ КБ «ПриватБанк» від 11.03.2020 року № 211709-ВБ , згідно програмним комплексам АТ КБ «ПриватБанк» стало відомо про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.67-68).

Таким чином, позивач дізнався про смерть боржника, а отже і про день відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_5 , а з огляду на наявність у матеріалах справи копії листа-претензії, направленої до Першої Сватівської державної нотаріальної контори, лише 10.09.2017 року звернулися до нотаріуса з вимогою до спадкоємців. Також, 24.12.2017 року дізнавшись з листа Другої Сватівської державної нотаріальної контори про те, що саме ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлої ОСОБА_2 , банк з позовом до спадкоємця боржника звернувся лише у 2019 році.

За приписами ст.12,81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, під час розгляду справи було встановлено, що позивачем пред`явлено вимоги з пропуском визначеного законом шестимісячного строку, який є присічним (преклюзивним), у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Суд, дотримуючись принципу диспозитивності, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, що позбавляє його за власною ініціативою збирати докази.

Обов`язок доведення обставин, на які особа посилається як на підставу своїх вимог, покладається саме на цю особу. Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 608, 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2020 року.

Суддя А.С. Река