Справа № 502/116/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Вижинської А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про

розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

22.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

З позовної заяви вбачається, що 31.07.1993 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, вони проживали разом до 15.01.2020 року. Від цього шлюбу у них є діти. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні приниження і фізичне насилля в родині. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе через переживання ОСОБА_1 за своє життя та здоров`я.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2020 року зазначену справу передано для розгляду судді Кілійського районного суду Одеської області Манжос Н. В.

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області Манжос Н.В. від 12 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, про що повідомлені сторони.

Згідно протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020 року, у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_3 на підставі Рішення Вищої Ради Правосуддя України від 25.06.2020 року № 1973/0/15-20 та розпорядження № 280/20 справу передано на розгляд судді Кілійського районного суду Одеської області Балан М. В.

30.09.2020 року до канцелярії суду надійшла заява від позивача про уточнення позовних вимог, в якій просить судові витрати покласти на відповідача у разі задоволення позову.

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В. від 22 жовтня 2020 року прийнято до свого провадження цивільну справу № 502/116/20/20, про що повідомлені сторони

29.09.2020 року від ОСОБА_2 до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, з позовною заявою згоден в повному обсязі.

30.09.2020 року від ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, з позовною заявою згодна в повному обсязі.

На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого «Килийским райотделом ЗАГСа Одесской области 31 июля 1993 года», « ОСОБА_4 и ОСОБА_5 » уклали шлюб 31.07.1993 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис за № 96.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 18.02.2003 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_7 .

Як вбачається з довідки про склад сім`ї № 106, видану ОСОБА_4 по місцю реєстрації, АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять: ОСОБА_7 син, ОСОБА_2 батько.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім`ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 141, 200, 206, 223, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 110-114 СК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований Кілійським райвідділом ЗАГС Одеської області, про що 31.07.1993 року складено відповідний актовий запис № 96.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан