Справа № 296/4471/20
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

"01" червня 2020 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Маслак В.П.., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м.Житомира надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони державному нотаріусу Житомирської державної нотаріального контори Царіциній І.С. вчиняти дії по оформленню права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю за заповітом ОСОБА_2 після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо житлового будинку АДРЕСА_1

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказав, що має намір звернутися з позовом до суду до ОСОБА_2 , Державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Царіциної І.С. про визнання заповіту недійсним, скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної ді №877/02-31 від 08.05.2020р. Заявник вказав, що він є єдиним спадкоємцем після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , бабусею на ім`я заявника було складено заповіт від 03.11.2010р. Після смерті бабусі у визначений строк для прийняття спадщини, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, ОСОБА_1 отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що заповіт складений на ім`я заявника був скасований наступним заповітом спадкодавця ОСОБА_3 . На думку заявника, заповіт від 31.07.2019р. складений на ім`я ОСОБА_2 за сім днів до смерті спадкодавця є недійсним, оскільки при складенні заповіту волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. З моменту відкриття спадщини минуло шість місяців. Наразі існує об`єктивна необхідність у вжитті заходів забезпечення позову шляхом заборони державному нотаріусу Житомирської державної нотаріальної контори Царіциній І.С. здійснювати дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на майно належне спадкодавцю ОСОБА_3 . Заявник звертає увагу суду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення спадкових прав та утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки ОСОБА_2 , отримавши свідоцтво про право на спадщину зможе безперешкодно відчужити житловий будинок АДРЕСА_1 , третім особам.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Дослідивши матеріали заяви та встановивши обставини, у зв`язку з якими заявник просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Як визначено п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_3 , яка є бабусею заявника, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Царіциної І.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Царіциної І.С. заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що заповіт складений на ім`я заявника повністю скасований наступним заповітом спадкодавця ОСОБА_3 .

З моменту відкриття спадщини, з 06.08.2019р., минуло шість місяців, в зв`язку з чим на виконання приписів ч.1 ст.1298 ЦК України нотаріусом може бути видано спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину. ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину, спадкоємець ОСОБА_2 зможе безперешкодно відчужити нерухоме майно (житловий будинок АДРЕСА_1 ) третім особам.

Вказані вище обставини свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав заявника.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Беззаперечно, заборона державному нотаріусу вчиняти нотаріальні дії щодо оформлення спадщини після смерті спадкодавця, в даному випадку ОСОБА_3 , є втручанням держави в право на вільне володіння спадковим майном. Водночас, це втручання є необхідним виключно для забезпечення цивільного судочинства та запобігання виникнення нових спорів.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що предметом розгляду, в подальшому поданої заявником, позовної заяви є, зокрема, визнання заповіту недійсним, суд вважає вимоги заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державному нотаріусу Житомирської державної нотаріального контори Царіциній І.С. вчиняти дії по оформленню права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю до набрання законної сили судового рішення у справі про визнання заповіту недійсним, обґрунтованими.

За наведених обставин, суд вбачає ймовірність ускладнення виконання судового рішення у випадку не задоволення судом даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду - задовольнити.

Заборонити державному нотаріусу Житомирської державної нотаріального контори Царіциній І.С. вчиняти дії по оформленню права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю за заповітом ОСОБА_2 після смерті спадкодавця ОСОБА_3 щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , до вирішення справи в суді.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно приписів ч.4 ст.152 ЦПК України заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Корольовський районний суд міста Житомира в 15-ти денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. П. Маслак