Справа № 946/832/20
Провадження № 2-о/946/60/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Грубіян Л.І.,

при секретарі - Івановій Л.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 04.04.1970 року. Заявник ОСОБА_1 разом із своїм чоловіком проживала за адресою: АДРЕСА_1 , вела з ним спільне господарство, були пов`язані спільними правами та обов`язками, та перебувала на його утриманні, оскільки ОСОБА_2 отримував пенсію в розмірі 4313, 44 грн, а пенсія ОСОБА_1 - 1731, 82 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

26.11.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Ізмаїльського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) з заявою про призначення пенсії за втратою годувальника.

Листом Ізмаїльського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) за №; 61/С-01 від 11.12.2019 року, ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність надання довідки про спільне проживання з чоловіком на момент його смерті. У разі відсутності вищевказаної довідки, факт спільного проживання потрібно встановлювати в судовому засіданні.

ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак постійно проживав разом зі своєю дружиною за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 знаходилась на утриманні свого померлого чоловіка ОСОБА_2 , бо вони разом проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, вона отримувала пенсію, яка значно менша ніж пенсія, яку отримував її чоловік, та яка була постійним і основним джерелом для їх існування

Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала в повному обсязі.

Заінтересована особа - головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення не надходило.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту ст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч. 2 зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 04 квітня 1970 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторно виданою копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 18.02.2002 року (а.с. 4).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 16 жовтня 2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 5).

Згідно листа за №110 від 09.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 з 01.01.2018 року була призначена нова страхова виплата в розмірі 4 313,44 грн.(а.с.11)

Крім того, згідно листа Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області за №61/С-01 від 11.12.2019 року розмір пенсії ОСОБА_1 складає 1731,81 грн.(а.с.19)

У матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про наявність у заявника інших доходів, окрім пенсії.

Таким чином, судом встановлено, що місячний розмір пенсії чоловіка заявника був більший, ніж у ОСОБА_1 .

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Листом Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 11.12.2019 року №61/С-01 ОСОБА_1 було відмовлено у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки у заявника на підставі наданих нею документів відсутнє право на одержання вказаної пенсії і не підтверджено факт спільного проживання з померлим чоловіком і факт перебування на його утриманні. (а.с.19)

Факт спільного проживання заявника з її чоловіком та перебування на його утриманні підтверджено, наступними доказами.

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Факт того, що заявник ОСОБА_1 проживала сумісно з чоловіком ОСОБА_2 та вони спільно вели господарство по день його смерті, підтверджується:

-довідкою № 384 від 11.11.2019 року, наданою Ізмаїльським відділенням КУ «Обласний центр обліку бездомних громадян», де зазначено, що фактичне місце проживання ОСОБА_2 вказано в заяві від 16.12.2015 року - АДРЕСА_3 ; (а.с.7)

-листом Ізмаїльського відділення ФСС України в Одеській області № 110 від 09.02.2018 року, де адреса адресата вказана - АДРЕСА_3 ; (а.с.11)

-індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 1096 від 22.09.2015 року, де в графі місце проживання вказано - АДРЕСА_3 ;(а.с.12)

-випискою з карти стаціонарного хворого № 2707 , де адреса проживання вказана АДРЕСА_1 ; (а.с.13)

-декларацією про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 09.11.2018 року, де адреса місця фактичного проживання зазначена: АДРЕСА_1 , довіреною особою зазначена ОСОБА_1 ; (а.с.15)

-виписка із медичної картки стаціонарного хворого № 1117 , де місце проживання хворого вказане АДРЕСА_1 ; (а.с.16)

-актом, складеним сусідами про те, що дійсно ОСОБА_2 постійно проживав разом з дружиною за адресою: АДРЕСА_1 . ; (а.с.21)

Згідно довідки № 447 від 18.10.2019 року, наданої СПД ОСОБА_4 , ОСОБА_1 дійсно сплатила витрати на поховання ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.9)

Встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні чоловіка заявнику необхідно для призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 разом з її чоловіком ОСОБА_2 підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Також судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 до моменту смерті свого чоловіка ОСОБА_2 перебувала на його утриманні, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, у зв`язку з чим суд вважає доведеним факт перебування заявника ОСОБА_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення фактів її спільного проживання з ОСОБА_2 та перебуванні на його утриманні є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 19, 95, 263, 264, 265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,(паспорт серії НОМЕР_5 виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 13.12.1999 року, РНОКПП НОМЕР_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) разом із чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день його смерті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.І.Грубіян