_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 4-с/947/105/20
УХВАЛА

про задоволення скарги

23.06.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю представника скаржника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 , за участю суб`єкта оскарження Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2019 року скаржник завернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Латій Анни Володимирівни щодо незакінчення виконавчого провадження №60955713 зі стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пені щодо несвоєчасної сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язати державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Латій Анну Володимирівну або інших відповідальних службових (посадових) осіб Другого Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса): винести постанову про закінчення виконавчого провадження №60955713 зі стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів; виключити відомості з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_2 ; зняти (скасувати) накладені арешти та обмеження у праві виїзду боржника за кордон, інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення; винести відповідні постанови та внести відповідні відомості до АСВП та інших баз даних.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в Другому Київському ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №60955713 (державний виконавець Латій Анна Володимирівна) зі стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пені щодо несвоєчасної сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 стягувач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла, що, на його думку, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

14.05.2020 року боржник звернувся до Другого Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про закінчення виконавчого провадження та зняття усіх накладених в його рамках арештів та обмежень стосовно боржника.

Однак, листом від 18.05.2020 відділ ДВС повідомив, що винести постанову про закінчення провадження, зняти арешти та обмеження є неможливим до з`ясування таких обставин: особи на яку покладено обов`язок опіки над неповнолітньою дитиною та заміни сторони виконавчого провадження або скасування виконавчого документу, як такого, що не підлягає виконанню. Після отримання відповідних рішень суду, будуть прийняті відповідні постанови державного виконавця.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даною скаргою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник скаржника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в ній.

Представник Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, оглянувши матеріали справи вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 947/22614/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 16380 (шістнадцять тисяч триста вісімдесят) грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) гривень судового збору в дохід держави.

На виконання зазначеного рішення Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист.

В Другому Київському ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №60955713 зі стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пені щодо несвоєчасної сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 стягувач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть № НОМЕР_2 .

14.05.2020 ОСОБА_2 звернувся до Другого Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про закінчення виконавчого провадження та зняття усіх накладених в його рамках арештів.

Листом від 18.05.2020 відділ ДВС повідомив, що винести постанову про закінчення провадження, зняти арешти та обмеження є неможливим, до з`ясування таких обставин: особи на яку покладено обов`язок опіки над неповнолітньою дитиною та заміни сторони виконавчого провадження або скасування виконавчого документу, як такого що не підлягає виконанню. Після отримання відповідних рішень суду, будуть прийняті відповідні постанови державного виконавця.

18 травня 2020 року представник боржника звернувся до Служби у справах дітей Одеської міської ради з проханням не здійснювати будь-яких дій щодо встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Листом начальника служби Нікандрової Ю.Ю. від 27.05.2020 року за № 05/5491 було повідомлено, що спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради 21.05.2020 року був здійснений вихід за адресою проживання малолітньої дитини, а саме: АДРЕСА_1 . В ході відвідування було встановлено, що малолітня дитина проживає разом з бабусею, з боку матері. В квартирі створені належні умови для проживання, всебічного розвитку та навчання малолітнього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Бабусею дитини - ОСОБА_5 було надано письмове пояснення, в якому вона повідомила, що не проти того, щоб її онук, поїхав до батька - ОСОБА_2 до Болгарії на постійне проживання. Крім того, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , надав письмове пояснення, в якому повідомив, що якщо йому сподобається в Болгарії, то він буде жити з батьком. Також, хлопець повідомив, що дуже добре спілкується з батьком та хоче з ним зустрітися.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 242 Цивільного кодексу України встановлено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками малолітніх та неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст. 154 Сімейного кодексу України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Отже, суд погоджується з доводами скаржника відносно того, що після смерті ОСОБА_3 він є єдиним законним представником свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Також при вирішенні даного питання суд бере до уваги, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2020 року було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 520/7054/16-ц виданий Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно.

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2020 року ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні заяви щодо визнання виконавчого листа у даній справі таким, що не підлягає виконанню, що унеможливлє інший спосіб захисту прав заявника.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 , за участю суб`єкта оскарження Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на бездіяльність державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Латій Анни Володимирівни щодо не закінчення виконавчого провадження №60955713 зі стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пені щодо несвоєчасної сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Зобов`язати державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Латій Анну Володимирівну або інших відповідальних службових (посадових) осіб Другого Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса): винести постанову про закінчення виконавчого провадження №60955713 зі стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів; виключити відомості з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_2 ; зняти (скасувати) накладені арешти та обмеження у праві виїзду боржника за кордон, інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення; винести відповідні постанови та внести відповідні відомості до АСВП та інших баз даних.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.