№4-с/760/23/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

секретар судового засідання - Каліш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність та дії старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Т.В., заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», -

в с т а н о в и в:

07 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність та дії старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Т.В., заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», у якій просила:

визнати протиправною бездіяльність та дії старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Т.В. щодо невжиття заходів по поверненню виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1;

визнати постанови старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Т.В. у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1;

скасувати постанови в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_1.

Вимоги скарги обґрунтувала наступними обставинами.

08 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Т.В. відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-617/12 виданого 04 вересня 2012 року Апеляційним судом м. Києва щодо звернення стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах: - квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житла Залізничного району міста Києва 26 червня 1998 року, згідно з розпорядження від 26 червня 1998 року №19945 зареєстрованого в Київському міському БТІ 08 липня 1998 року та записано в реєстровій книзі за №1282, в рахунок погашення заборгованості в сумі 1200393,59 грн. за кредитним договором №013/08-21/167-М від 25 серпня 2005 року, укладеного між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 .

Зазначає, що постанову отримала засобами поштового зв`язку 14 серпня 2018 року.

20 серпня 2018 року, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 заявниця дізналася, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження є неправомірними, а постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Так, з виконавчого листа встановлюється, що його видано на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2012 року, яке набрало законної сили 18 квітня 2012 року, тобто за місяць до ухвалення рішення. Крім того, у виконавчому листі зазначено 1-річний строк його пред`явлення до виконання, а тому станом на 2018 рік ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» втратило право на пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа №2-617/12 виданого 04 вересня 2012 року Апеляційним судом м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 07.12.2018 р. справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 21.02.2019 р. справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність та дії старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Т.В., заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль».

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомлялися, причини неявки суд не повідомили.

За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у справі на підставі наявних доказів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до положень ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Приписи ст. 449 ЦПК України слід тлумачити із урахуванням ст. 447 ЦПК України, за якими право на звернення із скаргою до суду мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Відповідно до положень ст. 122 ЦПК України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За ч. 3 ст. 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ч.6 ст.124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст. 127 ЦПК України).

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням з наданням відповідних доказів.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Положення цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до змісту ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У Рішенні в справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03 ЄСПЛ зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія А № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі №320/7888/16-ц вказано, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу (ст. 450 ЦПК України в редакції Закону №2147-УІІІ від 03.10.2017 року), за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Тобто, і право на звернення зі скаргою, і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

Крім цього, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись, а їх пропуск, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії, у даному випадку на подання скарги.

Як вказано вище особа має право на оскарження дії, рішення чи бездіяльності державного виконавця у стислий десятиденний строк з дня, коли вона дізналась, або повинна була дізнатись про порушення її прав чи свобод, такий строк законодавцем визначено як достатній.

При цьому, строк в десять днів з дня коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю особи дії якого оскаржуються порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з скаргою про їх захист.

Дійсно, у певних випадках про що йдеться у статтях 127, 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк може бути поновлено судом.

Звертаючись до суду зі скаргою представник ОСОБА_1 - адвокат Стремілова О.О. вказала, що постанову отримала засобами поштового зв`язку 14 серпня 2018 року.

20 серпня 2018 року, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 заявниця дізналася, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження є неправомірними, а постанова є незаконною та підлягає скасуванню та звернулася до суду зі скаргою

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року у справі №760/22513/18, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року, скаргу залишено без розгляду та роз`яснено можливість повторної подачі скарги після усунення недоліків. У судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, повний текст отримано 27 листопада 2018 року.

З такими доводами представника суд не може погодитися з наступних підстав.

З постанови Київського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року у справі №760/22513/18 встановлено, що скаржниця та її представник були присутні у судовому засіданні. Повне судове рішення складено 16 листопада 2018 року, тобто на наступний день після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Посилання представника на незгоду з мотивами суду при залишенні апеляційної скарги є неприйнятними та не впливають на перебіг процесуальних строків, визначених ст. 449 ЦПК України. Також, право на повторне звернення до суду зі скаргою на загальних підставах після усунення обставин, які були причиною залишення скарги без розгляду, ОСОБА_1 було роз`яснено в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року, на що було зазначено апеляційним судом.

Зі скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Т.В., заявниця звернулася 07 грудня 2018 року, про що свідчить штамп суду, тобто майже з пропуском 10-денного строку, визначеного ст. 449 ЦПК України для подання такої скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Суд зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду із скаргою вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим у всіх випадках протягом усього періоду часу коли вони існують, і які є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтвердженні належними доказами.

Реалізуючи право на оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості звернутися до суду з новою скаргою з клопотанням про поновлення процесуального строку, у встановлений законом строк.

З огляду на викладене, суд не встановив поважних причин пропуску строку на звернення до суду із скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Т.В.

В судовому засіданні встановлено, що постановою старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Т.В. 18.10.2018 року виконавчий лист 2-617/12, виданий 04.09.2012 року у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1 повернуто стягувачу.

На підставі викладеного, враховуючи закінчення строку встановленого законом для звернення до суду із скаргою та не встановлення в ході розгляду справи поважних причин його пропуску та підстав для його поновлення, суд приходить до висновку, що наявні підстави для залишення скарги без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 126, 127, 131, 284-287, 354, 449 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність та дії старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Т.В., заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Кушнір