Справа № 395/373/20 Провадження № 2/395/132/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2020 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Забуранного Р.А.,
при секретарі Лисенку В. С.,
В період 1992-1993 років між Позивачем та Відповідачем було укладено договір позички грошей. Пізніше, впродовж 1993-1994 років борг перед банком позивачем було погашено повністю. На сьогодні договір позики втрачено.
На звернення позивача до АТ «Ощадбанк», було повідомлено, про неможливість зняти заборону, оскільки заборону накладено Новомиргородським Ощадбанком, який станом на сьогодні , є реорганізованим.
Згідно довідки від 01.11.2019 року №24 відсутня кредитна заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Ощадбанк».
Просить на підставі вищевикладеного зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: житлового будинку (адреса: АДРЕСА_1 ) зареєстрованого 15.10.2008 року за № 8074028 реєстратором Новомиргородської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області на підставі повідомлення, б/н, 05.11.1993, Новомиргородський Ощадбанк, яке належить ОСОБА_1 та зобов`язати реєстратора Новомиргородської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області виключити з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 15.10.2008 року 14:58:00 за номером 8074028 про накладення заборони на будинок номер адреса: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду.
Позивач повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 04.04.2020 року, у судове засідання не з`явилася, проте направила до суду клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі.
Відповідач оповіщений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 30.03.2020 року в судове засідання не з`явився, будь- яких заяв чи клопотань до суду не надіслав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Новомиргородська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області оповіщена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 27.03.2020 року в судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд без її участі.
За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними письмовими матеріалами справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та ст. 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно приписів ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6 в редакції від 30 червня 1978 року №5, правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
В період 1992-1993 років між Позивачем та Відповідачем було укладено договір позички грошей. Пізніше, впродовж 1993-1994 років борг перед банком позивачем було погашено повністю. На сьогодні договір позики втрачено.
На звернення позивача до АТ «Ощадбанк», було повідомлено, про неможливість зняти заборону, оскільки заборону накладено Новомиргородським Ощадбанком, який станом на сьогодні, є реорганізованим.
Згідно довідки від 01.11.2019 року №24 відсутня кредитна заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Ощадбанк».
Крім того, у власності ОСОБА_1 є Ѕ квартири, шо знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
В жовтні 2019 року при підготовці до посвідчення договору дарування 1/2 квартири (що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 ) приватним нотаріусом було виявлено заборону на житловий будинок та рекомендовано зняти заборону, яка була накладена на будинок, адреса: АДРЕСА_1 .
Обтяження зареєстровано Новомиргородською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області , тип обтяження - заборона (архівний ), реєстраційний номер обтяження - 8074028, підстава обтяження - повідомлення, б/н , 05.11.1993, Новомиргородський Ощадбанк.
Згодом позивачка звернулася до Новомиргородської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області для зняття вищезгаданої заборони, проте отримала відмову в зв`язку з неможливістю, оскільки заборона була накладена ОСОБА_2 , та рекомендовано звернутися до суду.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність заборони позбавлена можливості це зробити.
Як передбачено п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
В ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до п. 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2013 року № 868, припинення обтяження проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили.
З врахуванням того, що документальне підтвердження виникнення та підстави обтяження майна позивача відсутнє, а позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку зняти обтяження з належного йому на праві власності майна, що порушує його право як власника на вільне та безперешкодне розпорядження майном, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: житлового будинку (адреса: АДРЕСА_1 ) зареєстрованого 15.10.2008 року за № 8074028 реєстратором Новомиргородської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області на підставі повідомлення, б/н, 05.11.1993, Новомиргородський Ощадбанк, яке належить ОСОБА_1 .
Зобов`язати Новомиргородську районну державну нотаріальну контору Кіровоградської області виключити з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 15.10.2008 року 14:58:00 за номером 8074028 про накладення заборони на будинок номер адреса: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення . Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом вказаного строку не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Р. А. Забуранний
Повний текст судового рішення виготовлений 16 квітня 2020 року.