Справа № 203/3500/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилався на те, що 02.11.2017 року в м.Дніпрі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля HONDA CR-V н/з НОМЕР_1 під керуванням позивача та автомобіля BMW 320D н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Відносно останнього було складено протокол серії БР №100228 за ст.124 КУпАП, за фактом порушення вимог п.10.3 Правил дорожнього руху. Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.02.2018 року у справі №203/4227/17 провадження по справі відносно ОСОБА_3 було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вважає, що вказана постанова є незаконною та необгрунтованою. При її винесені судом було враховано пояснення ОСОБА_3 та висновок експертного дослідження №7/10.1/81 від 30.11.2017 року, а також висновок експерта №5/10.1/2, 5/10.4/2а від 10.01.2018 року, які є завідомо неправильними, необгрунтованими, що потягло за собою винесення незаконної та необгрунтованої постанови суду від 01.02.2018 року. Проте, наявність цієї постанови не є перешкодою для захисту оспорюваних прав позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в цивільно-правовому порядку. Так, в постанові Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.02.2018 року не встановлено, що не існує вини відповідача в завданні шкоди майну позивача та, що він довів, що шкоду завдано не з його вини. Позивач вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача, який порушив п.10.3 Правил дорожнього руху та його дії знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням цієї пригоди. Вина відповідача підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №100228 від 02.11.2017 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицею до схеми, поясненнями позивача. Згідно висновку експертного дослідження №5101/1 від 17.11.2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу HONDA CR-V н/з НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 15429 грн. 44 коп. Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в зазначеному вище розмірі та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та його представник під час розгляду справи в суді проти позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на відсутність вини відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та завдані шкоди позивачу, що підтверджено постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.02.2018 року у справі №203/4227/17.

В подальші судові засідання відповідач та його представник за неодноразовими викликами не з`являлись, про причини своєї неявки не повідомляли.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.11.2017 року в м.Дніпрі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля HONDA CR-V н/з НОМЕР_1 під керуванням позивача та автомобіля BMW 320D н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

За фактом пригоди відносно ОСОБА_3 було складено протокол серії БР №100228 за ст.124 КУпАП, за фактом порушення вимог п.10.3 Правил дорожнього руху.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.02.2018 року у справі №203/4227/17 провадження по справі відносно ОСОБА_3 було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В своєму позові позивач зазначив, що вказана постанова є незаконною та необгрунтованою. При її винесені судом було враховано пояснення ОСОБА_3 та висновок експертного дослідження №7/10.1/81 від 30.11.2017 року, а також висновок експерта №5/10.1/2, 5/10.4/2а від 10.01.2018 року, які є завідомо неправильними, необгрунтованими, що потягло за собою винесення незаконної та необгрунтованої постанови суду від 01.02.2018 року.

Також посилався на те, що наявність цієї постанови не є перешкодою для захисту оспорюваних прав позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в цивільно-правовому порядку. При цьому, зазначив, що в постанові Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.02.2018 року не встановлено, що не існує вини відповідача в завданні шкоди майну позивача та, що він довів, що шкоду завдано не з його вини. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача, який порушив п.10.3 Правил дорожнього руху та його дії знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням цієї пригоди. Вина відповідача підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №100228 від 02.11.2017 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицею до схеми, поясненнями позивача.

Перевіряючи вказані доводи, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Таким чином, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В зв`язку з цим, розглядаючи даний позов, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише щодо розмір відшкодування.

Вказане узгоджується із правовими позиціями, наведеними в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року у справі №234/16272/15-ц, провадження №61-31395 сво 18.

За вказаних обставин, оскільки постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.02.2018 року у справі №203/4227/17 провадження по справі відносно ОСОБА_3 було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а також враховуючи, що вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили, з огляду на принцип остаточності судових рішень, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вина відповідача ОСОБА_3 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.11.2017 року та в результаті якого було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, не встановлена, а тому відсутні правові підстави для покладення на відповідача відповідальності по відшкодуванню завданих матеріальних збитків.

В зв`язку із відмовою в задоволенні позову, понесені позивачем по справі судові витрати покладаються на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1187,1188 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-82,141,223, 258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити повністю.

Понесені позивачем ОСОБА_2 по справі судові витрати покласти на останнього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23 жовтня 2020 року.

Суддя С.Ю. Казак