01.10.2020 Єдиний унікальний номер 205/6633/20
Номер провадження 2/205/2431/20
РІШЕННЯ

іменем України

01 жовтня 2020 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу № 205/6633/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, ?

встановив:

ОСОБА_1 31 серпня 2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з січня 2018 року по червень 2020 року знаходилася з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 . Сторони мешкають окремо. Дитина проживає з матір`ю. Батько має постійний дохід. Позивач просить стягнути з відповідача на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. У заяві відповідач визнав позов частково, зазначив, що може сплачувати аліменти на дитину в розмірі 15 -17,5 відсотків, оскільки має невисоку заробітну платню, розходи з найму житла та сплачує аліменти на іншу дитину.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що від фактичних шлюбних відносин сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7), яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с. 8).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_2 щодо отримання невисокої заробітної платні, через те, що довідка, видана Комунальним підприємством «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М. Ф. Руднєва» Дніпропетровської обласної ради, не тільки спростовує його, але й доводить, що відповідач має постійний стабільний дохід. ОСОБА_2 не надано суду жодних доказів, що підтверджували б його скрутне матеріальне становище через необхідність винаймати житло та сплачувати аліменти на іншу дитину ОСОБА_4 . Отже, відповідач є працездатним, має постійний стабільний дохід, доказів неможливості сплачувати аліменти із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надано.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний і спроможний надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 31 серпня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 189, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, ?

УХВАЛив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 31 серпня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко