30.03.2020 ЄУН 337/3763/19
Провадження №2/337/117/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі : головуючого судді Гнатик Г.Є.
за участю секретаря Побережної О.В.
розглянувши у відритому судовому засіданні у м.Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Галицька», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, пені за весь час прострочення виплати страхового відшкодування,
У серпні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
В позові зазначив, що 26.02.2019 року, о 07-00 годині, ОСОБА_2 в порушення п. 8.7.3 «е» ПДР, керуючи ТЗ «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Новгородський у м.Запоріжжі, виїхав на регульоване перехрестя з вул. Козака Бабури в м.Запоріжжі, на заборонений червоний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_2 , під його керуванням. Власником ТЗ «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_2 є його дружина ОСОБА_3 .
Відповідно до полісу АМ № 5160425, транспортний засіб «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , застрахований в ПАТ СК «Галицька» з 22.09.2018 року по 21.09.2019 року.
Ухвалою від 19.09.2019 року по справі відкрито провадження та визначено про розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження.
Ухвалою суду 30.10.2019 року, провадження по справі зупинено для допиту Івано-Франківським місцевим судом Івано-Франківської області представника ПАТ «Страхова компанія «Галицька» у якості відповідача за вказаним позовом.
Ухвалою суду від 31.01.2020 року провадження по справі відновлено на стадії підготовчого судового засідання, у зв`язку з поверненням судового доручення без виконання.
Ухвалою від 27.02.2020 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити.
Представник відповідача ПАТ СК «Галицька» у судове засідання не з`явився неодноразово, поважну причину не явки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про перебування справи на розгляді у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя був обізнаний, про що свідчить підпис представника підприємства у поштовому повідомленні про отримання виклику до суду у судове засідання, призначене на 30.10.2019 року та позову з додатками (а.с. 63).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 року, у справі «ЮніонАліментарія проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04.10. 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
Виклики на наступні судові засідання представник відповідача ПАТ СК «Галицька» отримав (а.с.74, 86, 97).
Згідно довідки міністерства юстиції від 30.03.2020 року ПАТ СК «Галицька» (ЄДРПОУ 22186790) знаходиться за адресою: Івано-Франковська область, м.Івано-Франковськ, вул.Василіянок, 22 (а.с. 108-110), саме за цією адресою відповідач повідомлявся про розгляд справи судом.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом встановлено, 26.02.2019 року, о 07-00 годині, ОСОБА_2 , в порушення п.п.8.7.3 «е» ПДР України, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Новгородській в м. Запоріжжі, виїхав на регульоване перехрестя з вул. Козака Бабури на заборонений червоний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вул.Козака Бабури на зелений сигнал світлофору. Внаслідок порушення ПДР України водієм ОСОБА_2 , пошкоджено транспортні засоби, травмованих не має.
Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2019 року, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.15).
У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як вбачається з матеріалів справи, власником транспортного засобу «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 13). Транспортний засіб «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_2 , придбаний під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя, що не заперечується третьою особою ОСОБА_3 .
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія Галицька», що підтверджується копією полісу АМ № 5160425обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, термін дії якого з 22.09.2018 року по 21.09.2019 року. Ліміт відповідальності (страхова шкода) за шкоду заподіяну майну встановлена у розмірі 100000 грн.
Матеріалами справи встановлено, що 29.08.2019 року потерпілий ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК Галицька» із письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 16).
09.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Галицька» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.18), однак, на момент звернення до суду позивача з даним позовом, відповідачем по справі- ПрАТ «Страхова компанія Галицька», страхове відшкодування позивачу не було виплачено.
Доказів у спростування вказаних доводів позивача, представником ПАТ СК «Галицька» суду не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.
Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.
Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Як передбачено ст. 1194 ЦК України, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик.
При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду).
Водночас таке ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.
Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок.
Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.
При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування.
З огляду на вищевказане, право ОСОБА_1 на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.
Закон надає ОСОБА_1 право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його.
При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні.
Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК підстав.
Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).
Згідно ст. 981 ЦК України, договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).
Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний:
- протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові;
- у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
Як передбачено ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншій особі, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.
Положеннями ст. 991 ЦК України передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, яке оформлюється у вигляді рішення.
Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Згідно ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та /або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Виплата страхового відшкодування (регламентної виплати) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Як зазначено у ст. 988 ЦК України, страхувальник має право одержати страхове відшкодування при настанні страхового випадку.

Зі змісту приписів Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" вбачається, що обов`язок з визначення причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, завданих майну потерпілої особи, покладається на страховика, який здійснив обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, тобто на відповідача.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна

Вищий господарський суд, у викладеній ним постанові № 910/3655/13 вказав: «з приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового проведення суб`єктами оціночної діяльності незалежної професійної оцінки шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок ДТП, тобто необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки.

З положень згаданого Закону вбачається, що під оціненою шкодою в ньому розуміється передусім шкода, оцінена страховою компанією.

Разом з тим, з врахуванням положень ч.1 ст. 990 ЦК України та ст.ст. 25, 26 Закону України «Про страхування», слід дійти висновку, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами по справі.

Позивач надав суду висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 3251 від 05.03.2019 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, колісного транспортного засобу «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 26.02.2019 року, становить 50109 грн. 65 коп. Вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_2 ,з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу на запасні частини, що підлягають заміні, складає 37986 грн. 32 коп. (а.с. 19-48).

Принцип необхідності використання експертизи затверджує експертизу як засіб доказування (ст. 65 КПК України); визначає тактичну установку на реалізацію вказівок постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 р. № 8 «Про судову експертизу в кримінальних, цивільних справах» про необхідність проведення експертизи у тих випадках, коли для вирішення питань, що виникають, необхідні спеціальні знання. Це означає, що експертиза є необхідною і замінити її іншими засобами доказування не можна, тому що це суперечить основній вимозі судочинства про всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх зібраних у справі доказів.

Судово-товарознавча експертиза потрібна у тому випадку, коли без неї неможливо повно і достовірно встановити факти, що мають значення для справи.

Оскільки підставою для звернення до суду стала невиплата страхового відшкодування, а позивач не зміг довести розмір збитку іншим шляхом, то його право на призначення експертизи було цілком обґрунтованим.

Тому, суд не вправі не брати до уваги висновок судового експерта, який є цілком законним та обґрунтованим.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Галицька» страхового відшкодування на суму 36986 грн. 32 коп., згідно висновку експерта № 3251 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 05.03.2019 року такими, що є доведеними та підлягаючими задоволенню.

Щодо нарахованої пені, що просить стягнути позивач з відповідача за прострочення ним виплати страхової суми, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 36.1. статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Стаття 36 Закону № 1961-IV встановлює певний порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати, зокрема: страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку; у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ); уразі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги те, що страхова компанія не вказала на недостатність будь-яких документів або відомостей, які необхідні для вирішення питання про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування; не прийняла рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування;, з огляду на сплив 90 денного строку з моменту подання заяви про виплату страхового відшкодування, суд визнає, що страхова компанія зобов`язана була прийняти рішення щодо виплати (або відмову у виплаті) страхового відшкодування не пізніше ніж 08.07.2019 року.

Оскільки позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування із необхідними документами до страховика 09.04.2019 року, ПАТ «Страхова компанія «Галицька» зобов`язане було здійснити дану виплату саме не пізніше 08.07.2019 року, чого у даному випадку здійснено не було.

Пунктом 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Суд визнає, що у зв`язку із невиконанням ПАТ «Страхова компанія «Галицька» зобов`язань щодо виплати позивачу страхового відшкодування, з огляду на положення статті 36 Закону № 1961-IV , з відповідача підлягає стягненню пеня.

Позивачем наданий до суду розрахунок пені у розмірі 1487 грн.69 коп., виходячи з наступного ((37 986,32 - 1 000.00) х (17.5% х 2 /* 365) х 4)

+ ((37 986,32 - 1 000,00) х (17,0% х 2 /* 365) х 39) = 1 487 (одна тисяча чотириста

вісімдесят сім) гривень 69 копійок.

У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки у своїх розрахунках позивач просив стягнути пеню, станом на 27.08.2019 року, то суд не виходячи за межі позовних вимог, вважає за можливе стягнути суми пені, станом на 27.08.2020 року у розмірі 1487 грн. 69 коп.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1,2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Враховуючи те, що згідно приєднаних до матеріалів справи квитанцій вбачається, що позивач сплатив за проведення експертизи - 1800 грн. (а.с. 17). відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача.

При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не надав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ПАТ СК «Галицька» на користь позивача несплачене страхове відшкодування в сумі 36 986 грн. 36 коп., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 1 487 грн. 69 коп., витрати на проведення судової експертизи в сумі 1 800 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст.9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 979, 981, 988, 990 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83,133,141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька»

(ЄДРПОУ - 22186790. вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76019) на користь

ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , проживає за

адресою: АДРЕСА_1 ) несплачене страхове

відшкодування в сумі 36 986 (тридцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят шість)

гривень 32 коп., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 1 487 (одна тисяча чотириста вісімдесят сім) гривень 69 коп., витрати за проведення судової експертизи в сумі 1 800 (одна тисяча вісімсот) гривень, а всього 40274 грн. 01 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька»

(ЄДРПОУ - 22186790. вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76019) на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено судом 14.04.2020 року.

Суддя: Г.Є.Гнатик