КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 757/66789/19-ц

провадження № 22-ц/824/10679/2020

22 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Гайворонському В. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Фірма «Мисак», Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, здійснення поділу земельної ділянки відповідно до затвердженої технічної документації, припинення договору оренди земельної ділянки, за апеляційною скаргою представника Приватного підприємства «Фірма «Мисак» - адвоката Гутаріна Ярослава Миколайовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року в складі судді Вовка С. В.,

встановив:

26.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного підприємства «Фірма «Мисак» (далі - ПП «Фірма «Мисак»), Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просив: затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,0978 га кадастровий номер :79:045:0014; здійснити поділ земельної ділянки загальною площею 0, 0978 га кадастровий номер :79:045:0014 відповідно до затвердженої технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0, 0978 га кадастровий номер :79:045:0014; припинити договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0978 га кадастровий номер :79:045:0014, укладений між ПП «Фірма Мисак» та Київською міською державною адміністрацією згідно з Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.08.1998 №1789.

Посилався на ті підстави, що 07.10.2010 між ним та ПП «Фірма «Мисак» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ПП «Фірма «Мисак» продало йому нежитлову споруду (об`єкт основних засобів групи 1) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 137,30 кв.м.

Вказана нежитлова споруда розташована на земельній ділянці загальною площею 0,0978 га кадастровий номер :79:045:0014, що перебуває у користуванні (оренді) ПП «Фірма «Мисак» на строк 49 років, згідно з розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації ) від 31.08.1998 року №1789.

З метою реалізації права на користування частиною земельної ділянки, яка перейшла до нього, як до особи, що набула право власності на нежитлову споруду, на якій вона розміщена, він звернувся до ПП «Фірма «Мисак» з пропозицією розпочати процедуру поділу земельної ділянки. Відповіді на своє звернення він не отримав.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року (справа №757/2524/16-ц), за ним визнано право на звернення до Київської міської ради з клопотанням про надання згоди (дозволу) на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :79:045:0014, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без нотаріально посвідченої письмової згоди ПП «Фірма «Мисак».

Не зважаючи на вказане судове рішення, листом від 18.12.2019 №057/С-2179-4519 Департамент земельних ресурсів КМДА відмовив у задоволенні клопотання про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за відсутності нотаріально посвідченої згоди ПП «Фірма «Мисак», чим фактично позбавив його ефективного способу захисту своїх прав.

У зв`язку з тим, що він набув право власності на приміщення, розташоване на земельній ділянці, відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі, укладений між ПП «Фірма «Мисак» та Київською міською державною адміністрацією на підставі Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31.08.1998 за №1789, підлягає припиненню.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року вказаний позов задоволено частково.

Припинено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0978 га кадастровий номер :79:045:0014, укладений 09 серпня 1999 року між ПП «Фірма «Мисак» та Київською міською радою на підставі Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31.08.1998 за №1789.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На вказане судове рішення представник ПП «Фірма «Мисак» - адвокат Гутарін Я. М. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині розірвання договору на право тимчасового користування земельною ділянкою та припинення договору оренди земельної ділянки,загальною площею 0, 0978 га кадастровий номер :79:045:0014, укладений 09 серпня 1999 року між ПП «Фірма «Мисак» та Київською міською радою на підставі Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31.08.1998 за №1789. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,0978 га кадастровий номер :79:045:0014; здійснення поділу земельної ділянки загальною площею 0, 0978 га кадастровий номер :79:045:0014 відповідно до затвердженої технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею

0,0978 га кадастровий номер :79:045:0014; розірвання договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,0978 га кадастровий номер :79:045:0014, укладений між ПП «Фірма «Мисак» та Київською міською державною адміністрацією згідно з Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.08.1998 №1789 відмовити повністю.

Свої доводи мотивує тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання договору на право тимчасового користування землею, а не його припинення. Приймаючи рішення суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог, не зазначив, яким чином буде припинений договір та про правові наслідки.

Крім того, питання припинення договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах договору оренди від 09.08.1999 неодноразово було предметом судового розгляду.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року (справа №757/25049/14-ц) у задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, ПП «Фірма «Мисак», Головного управління державного агентства земельних ресурсів України у м. Києві, Департаменту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання припиненим договору на право тимчасового строкового користування землею на умовах оренди, визнання права користування земельною ділянкою, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні представники ПП «Фірма «Мисак» - адвокати Гутарін Я. М., Дубовик О. В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. Зазначили, що судове рішення в частині відмови в задоволенні позову фактично не оскаржується, а вимоги про його скасування в цій частині зазначені помилково.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Спиридонов О. В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Гончаров О. В. просив апеляційну скаргу задовольнити в частині задоволених позовних вимог.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 09 серпня 1999 року між Київською міською радою (Київрада) та ПП «Фірма «Мисак» (користувач) укладено договір на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В. З. за реєстраційним №4061, за умовами якого Київрада надає, а користувач приймає у платне володіння і користування строком на 49 років земельну ділянку розміром 0,0978 га, у тому числі землі, що використовуються у комерційних цілях, розміром 0,0978 га, за адресою АДРЕСА_1 згідно з планом тимчасового користування за №7904514. Договір укладено на підставі Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31.08.1998 за № 1789 (а.с.65-66 т.1).

07.10.2010 між ПП «Фірма «Мисак» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежилої споруди, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовою В. М., реєстровий №1960, за умовами якого продавець продав, а покупець купив належну продавцю нежилу споруду в літері Д, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 137,30 кв.м. (а.с.125 т.1).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині припинення договору оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0978 га кадастровий номер :79:045:0014, укладений 09 серпня 1999 року між ПП «Фірма «Мисак» та Київською міською радою на підставі Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31.08.1998 за №1789, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є власником нежилої будівлі площею 137, 3 кв.м. літера «Д» за адресою: АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці, що перебуває в оренді у ПП «Фірма «Мисак» на підставі договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 09.08.1999 року, а тому до нього перейшло право оренди земельної ділянки під цією будівлею. Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 31 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі припиняється. Оскільки у встановленому законом порядку не визначені чіткі межі такої земельної ділянки та її поділ не відбувся, суд позбавлений можливості припинити договір оренди лише у відповідній частині та припиняє його в цілому.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Звертаючись до суду в порядку цивільного судочинства з позовними вимогами у справі, яка переглядається, ОСОБА_1 просив припинити договір на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 09 серпня 1999 року, укладений між Київською міською радою та ПП «Фірма «Мисак» на підставі абз. 8 ч.1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Разом із тим, встановлено, що у вересні 2014 року ОСОБА_1 звертався до Київської міської ради, ПП «Фірма «Мисак», Головного управління державного земельного агентства земельних ресурсів України у м. Києві, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання припиненим договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди, визнання права на користування земельною ділянкою, зобов`язання вчинити дії та за позовом ПП «Фірма «Мисак» до ОСОБА_1 , третя особа: Київська міська рада про усунення перешкод в користуванні орендованою земельною ділянкою (справа №757/25049/14-ц).

Підставою припинення договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 09 серпня 1999 року, укладений між Київською міською радою та ПП «Фірма «Мисак» позивачем також було визначено ту обставину, що вказаний договір оренди підлягає припиненню, оскільки ним набуто право власності на частину нежилої споруди в літері Д, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 137,30 кв.м.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року (справа №757/25049/14-ц), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов ПП «Фірма «Мисак» задоволено (а.с. 135- 143 т.1).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Частиною першою ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду по суті заявлених вимог у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми права позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

При цьому тотожність позовних вимог може визначатися лише в межах одного виду судочинства.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення та є важливим елементом при забезпеченні стабільності та остаточності судових рішень, що обумовлені принципом правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави.

Тобто, звернувшись у грудні 2019 року з позовом до ПП «Фірма «Мисак», Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, здійснення поділу земельної ділянки відповідно до затвердженої технічної документації, припинення договору оренди земельної ділянки, ОСОБА_1 просив припинити договір оренди земельної ділянки при наявності судового рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року (справа №757/25049/14-ц) за тотожними позовними вимогами, у задоволенні яких було відмовлено.

Отже, між сторонами вже був вирішений спір про той самий предмет, позови збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що справа за позовними вимогами ОСОБА_1 до ПП «Фірма «Мисак», Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської ради про припинення договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 09 серпня 1999 року підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України з огляду на те, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року (справа №757/25049/14-ц), яке набрало яке набрало законної сили, вказаний спір вже було вирішено.

За правилами ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Виходячи в викладеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Фірма «Мисак», Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської ради про припинення договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 09 серпня 1999 року.

Відмовляючи у задоволенні решти заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки здійснюється уповноваженими органами у встановленому законом порядку та на підставі визначених законом документів, а відтак не може відбуватись у порядку цивільного судочинства під час розгляду справи. Оскільки дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки не надавався, технічна документація щодо її поділу не розроблялася, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поділу земельної ділянки.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності або необґрунтованості рішення суду першої інстанції у вказаній частині, а тому останнє в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 255, 367, 368, 374, 375, 377, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Фірма «Мисак» - адвоката Гутаріна Ярослава Миколайовича задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року в частині задоволених позовних вимог скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Фірма «Мисак», Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської ради про припинення договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 09 серпня 1999 року закрити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: