Справа № 277/225/20
Номер рядка звіту 59
РІШЕННЯ

іменем України

"23" жовтня 2020 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Прищепи Т.П.

за участю секретаря с/з Калантарян Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в залі суду смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ємільчинської селищної ради, Ємільчинського району Житомирської області, про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, терміном 60 календарних днів, яка відкрилася після смерті брата ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позові вказала, що після смерті ОСОБА_2 постало питання про прийняття спадщини за законом, однак в приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу їй відмовили у зв`язку з пропущенням строку встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з дня смерті брата вона не змогла прийняти спадщину через існування об`єктивних, непереборних труднощів для вчинення цих дій, оскільки ми проживали з братом на значній відстані один від одного (більше 100 км), з 1988 року по даний час вона хворіє на залишкові явища перенесеної нейроінфекції у вигляді церебрального арахноїдиту судомних синдром, тому не може без супроводу самостійно пересуватись на далекі відстані, що створювало істотні труднощі для прийняття спадщини. Крім того, в період шестимісячного строку для прийняти спадщини вона тривалий час хворіла, зокрема з 10.11.2014 для з`ясування причин та діагнозу хвороби вона проходила ультразвукове дослідження в Коростенському медичному діагностичному центрі, також здійснювала УЗД. За наслідками проведених досліджень з 24.12.2014 року по 05.01.2015 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні у гінекологічному відділенні Малинського МРТМО. Пізніше з 19.03.2015 по 27.03.2015 року через забій правого кульшового суглобу перебувала на амбулаторному лікуванні. У подальшому продовжила амбулаторне лікування з 27.03.2015 по 03.04.2015 року.

Крім того їй не було відомо про наявність спадкового майна після смерті брата, зокрема, земельної ділянки, оскільки за життя він не повідомляв про оформлення та виготовлення державного акта на право власності на землю. Лише у 2020 році до її як сестри померлого ОСОБА_2 звернулися фермери, які мають намір оформити та отримати в оренду земельну ділянку, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, належала її братові.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, направила до суду телефонограму та просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надіслав до суду заперечення на позовну заяву в якій зазначив, що позов не визнає та просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на відсутність поважних причин пропуску строку прийняття спадщини. Просив провести розгляд цивільної справи без участі представника селищної ради.

На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.10.2014 вбачається, що спадкодавець майна ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про народження № НОМЕР_3 стверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були сестрою та братом. Свідоцтвом про укладення щлюбу серії НОМЕР_4 підтверджується, що ОСОБА_1 під час реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Отже, вищенаведеним документом підтверджено родинні зв`язки між спадкодавцем ОСОБА_2 та спадкоємцем ОСОБА_1 .

Згідно довідки Малоглумчанського старостинського округу № 731 від 25.10.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований і постійно проживав один за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу № 43/02-31 від 12.03.2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском нею визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини та роз`яснено право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є сестрою спадкодавця ОСОБА_2 . Будь-який інший спадкоємець за законом спадщину у встановленому законом порядку не прийняв.

З довідки Малоглумчанського старостинського округу № 294 від 06.04.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 в шлюбі не перебував, дітей не мав, отже інші спадкоємці, які мають право у спадковому майні відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 23.08.2017 року № 6-1320цс17 та від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17.

Встановлено, що у позивачки наявні підстави для визнання поважними причинами для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема: наявність тривалого захворювання у вигляді церебрального арахноїдиту судомних синдром; неодноразової тимчасової непрацездатності у період шестимісячного строку для прийняття спадщини; велика відстань між місцем постійного проживання позивачки і місцем знаходження спадкового майна; необізнаність про наявність спадкового майна.

Отже, встановивши, що ОСОБА_1 з поважних причини пропустила строк визначений законодавством для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.1233, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці с. Тишів, Малинського району Житомирської області, додатковий строк терміном 60 (шістдесят) календарних днів, з дня набрання чинності рішенням суду, для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом на спадкове майно, яке відкрилась після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення суду направити сторонам.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: Т. П. Прищепа