Справа № 323/257/20
16.04.2020 року м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., при секретарі Сабліній А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Оріхівська міська рада Запорізької області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що має у приватній власності житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Без її дозволу до набуття права власності будинком у вказаному будинку 29.05.2008 року було зареєстровано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 07.06.2005 року було зареєстровано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За домовленістю з дарувальником будинку всі особи, що були зареєстровані мали знятися з реєстрації у будинку після реєстрації договору дарування.
З 2013 року відповідачі перестали проживати в будинку, їх особисті речі в будинку відсутні.
Позивач неодноразово зверталася до відповідачів з проханням добровільно знятися з реєстрації місця проживання, але вони уникають від спілкування.
На даний час реєстрація відповідачів у будинку перешкоджає розпорядитися майном на власний розсуд.
Тому позивач просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку, реєстровий № 777 від 11.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Студенцовим О.О., інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, № 203582915 від 11.03.2020 року.
Зі змісту довідок від 06.02.2020 № 13-22/30, 06.02.2020 № 13-22/29, виданих центром надання адміністративних послуг виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області, будинкової книжки вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у зв`язку з тим, що останні за зареєстрованою адресою не проживають, що перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні власністю.
Доказом, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2013 року дійсно не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , є акт обстеження фактичного місця проживання № 54 Оріхівської міської ради від 03.02.2020 року.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема у статті 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном.
Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Разом із цим згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. При цьому не має значення ким саме спричинено порушення права та з яких підстав.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підставдля визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись,ст.ст.12, 76, 81,82, 133, 141, 200, 245, 265 , 280-289 ЦПК, Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 16, 319, 391, 321 ЦК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, з урахуванням вимог п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 квітня 2020 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун