Справа № 727/2743/18
Провадження № 6/727/131/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі :

Головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці справу за поданням старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Марко В.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Марко В.М. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_1 .

Посилається на те, що у Першому відділі ДВС м.Чернівці на виконанні перебуває виконавчий лист №727/2743/18, виданий 22.02.2019 року Шевченківським районним судом м.Чернівці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 126036,16 грн. та 12603,61 грн. виконавчого збору на користь держави.

Посилається на те, що під час виконання рішення виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують доходи та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та інформації, наданої на запити Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб, будь-якої інформації про доходи не виявлено. Згідно інформації, наданої МВС України за боржником відсутні зареєстровані на праві власності транспортні засоби. Крім цього, згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України боржник ОСОБА_1 перетинав державний кордон України в період часу з 15.09.2019 року по 28.09.2019 року. Крім цього, посилається на те, що державним виконавцем неодноразово надсилались листи з рекомендованими повідомленнями на адресу боржника, однак той у відділ не з`явився та виконавчий лист про стягнення заборгованості не виконує.

Посилаючись на норми законодавства, просить суд тимчасово (до виконання своїх боргових зобов`язань) обмежити в праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Сторони по виконавчому провадженню в судове засідання не викликались у відповідності до вимог ч.4 ст.441 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що на виконанні Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває виконавчий лист №727/2743/18, виданий 22.02.2019 року Шевченківським районним судом м.Чернівці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 126036,16 грн. та 12603,61 грн. виконавчого збору на користь держави.

11.05.2019 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Марко В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59075452 з виконання зазначеного виконавчого листа.

Також, як вбачається з матеріалів подання, згідно інформації, наданої на запити Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують доходи та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та інформації, наданої на запити Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб, будь-якої інформації про доходи не виявлено. Згідно інформації, наданої МВС України за боржником відсутні зареєстровані на праві власності транспортні засоби. Крім цього, згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України боржник ОСОБА_1 перетинав державний кордон України в період часу з 15.09.2019 року по 28.09.2019 року.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Застосування визначених ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації всіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого майнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

В матеріалах справи та виконавчого провадження, доданих старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Марко В.М. до подання, відсутні об`єктивні дані про те, що громадянин ОСОБА_1 свідомо не виконує зобов`язання.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд виходить з того, що наявність лише самого зобов`язання не наділяє відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Особа, що має невиконані зобов`язання, не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Крім цього, до подання не прилучено жодних актів державного виконавця про вихід за адресою боржника для встановлення його майнового стану та можливості виконання непогашених зобов`язань.

При цьому, наявність лише одного поштового відправлення на адресу боржника, яке повернуто за закінченням терміну зберігання, не може, на думку суду, свідчити про належне повідомлення боржника та про свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього зобов`язань.

Крім цього, до матеріалів подання не прилучені належні докази щодо отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Оскільки, відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання та чи взагалі особа є боржником.

З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду громадянина ОСОБА_1 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише на обставинах перебування останнього у статусі боржника.

При цьому, суд виходить з того, що особа, що має невиконані зобов`язання, не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст.33, 124 Конституції України, ст.ст.313 ЦК України, ст.ст.13, 18, 259-261, 441, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Марко В.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: