Дата документу 22.10.2020 Справа № 336/3144/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/3144/20
Провадження № 22-ц/807/2875/20 Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
У Х В А Л А

22 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді доповідача по справі Кочеткової І.В., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2020 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачеві.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, 20 серпня 2020 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до апеляційної інстанції.

21 серпня 2020 року апеляційний суд надіслав запит до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для витребування вищевказаної справи.

27 серпня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшла справа Є.У № 336/3144/20 для розгляду.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27.08.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2020 року залишено без руху.

Надано ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для направлення до Запорізького апеляційного суду, апеляційної скарги, оформленої відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України, з копіями апеляційних скарг та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч.3 ст. 185, ст.ст. 357, 358 ЦПК України.

02 вересня 2020 року на адресу апеляційного суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що ОСОБА_1 отримав копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 28.08.2020 року - 31.08.2020 року особисто, про що стоїть його підпис.

11 вересня 2020 року до апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 щодо усунення недоліків апеляційної скарги, в якій зазначено, що на сайті Міністерства Юстиції є інформація про ПП ОСОБА_3 , про за даними Шевченківського районного суду вона не є правдивою.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11.09.2020 року подовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2020 року.

22.09.2020 року на адресу апеляційного суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що ОСОБА_1 отримав копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 31.08.2020 року особисто 21.09.2020 року, про що стоїть його підпис.

21 жовтня 2020 року на адресу апеляційного суду повернулося рекомендоване повідомлення ОСОБА_1 , з відміткою «за закінчення терміну зберігання».

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України основними засади судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 КПК України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав особи в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі "Делькур проти Бельгії" (Delcourt v. Belgium) від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі "Гофман проти Німеччини" (Hoffmann v. Germany) від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Запорізького апеляційного суду 20 серпня 2020 року, після залишення апеляційної скарги без руху з підстав ненадання повного найменування та місцезнаходження, проживання, перебування відповідача по справі, судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не виконав.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 надавався додатковий строк для виконання вимог ч. 2 ст. 356 ЦПК України, а саме для надання оновленої апеляційної скарги, в якій буде зазначено повне найменування відповідача по справі і з повними його реквізитами, проте недоліки апеляційної скарги скаржником усунуті не були.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 04 серпня 2020 року підлягає визнанню неподаною та поверненню на підставі ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Крім того, є необхідним роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2020 року - визнати неподаною та повернути скаржнику.

При цьому, роз`яснити скаржнику що повернення апеляційної скарги у цій справі при вищевикладених обставинах не перешкоджає її повторному зверненню у подальшому із апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції у цій справі до апеляційного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: І.В. Кочеткова