КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3005/20
Провадження №2/488/1480/20
Ухвала

Іменем України

"18" вересня 2020 р. м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про припинення дії, яка порушає право майнової шкоди, визнання права успадкування по закону переклад договору для будівництва, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд:

1) Визнати право на ОСОБА_1 терміново засипати котлован, за адресою АДРЕСА_1 . У аварійному стані;

2) Визнати право на права власності, відповідно ст. 392 ЦК України, вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, за адресою АДРЕСА_2 , на ОСОБА_1 , щоб стіна будинку мала стан границі - красної полоси, право виконувати ремонти та на один метр до границі не забудовувати з сторони за адресою АДРЕСА_3 , а саме громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , та визнати право на ОСОБА_1 . Відносно красної полоси в доль границі, АДРЕСА_2 , треба усунути зі сторони АДРЕСА_3 , до 1 м. хозпостройки, та деревину Шовковицю, заввишки 15 м. та ширіною більш 10 м., що руйнує паркан;

3) Відповідно ст. 192 КК України, ст. 194 КК України, притягнути до відповідальності сім`ю, за адресою АДРЕСА_3 , а саме, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , стягнути, згідно з ст. 1166 ЦК України та ст. 22 ЦК України, для компенсації понесеної майнової шкоди, та реальні збитки, на суму 50 000 тис. грн. ( сто тисяч грн ). На користь на ОСОБА_1 , як прямого спадкоємця ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) , по АДРЕСА_2 ;

4) Прошу прийняти рішення, згідно з ст. 391 ЦК України відповідно

ст. 346 п. 3) п. 4 ) , ЦК України, у звя`зку зі знищення майна, яким визнати недійсним, та скасувати всі правові документи за адресою АДРЕСА_4 , а саме, ОСОБА_2 , по факту злочину та шахрайству, та ОСОБА_2 , припини права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Стаття 175 - 177 ЦПК України містить вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема:

Реквізити сторін та інших учасників цивільного процесу (п.2 ч.3 ст.175).

Якщо учасником справи є фізична особа, в заяві вказуються її повне прізвище, ім`я та по батькові, адреса проживання з поштовим індексом. Податковий номер та серія і номер паспорта зазначаються лише у випадку, коли така інформація відома позивачу.

Виклад обставин, якими Позивач обґрунтовує свої вимоги (п.5 ч.3 ст.175).

Обґрунтований розрахунок сум, які Позивач оспорює чи заявляє до стягнення (п.3 ч.3 ст.175).

Зазначення доказів, що підтверджують обставини, на які посилається Позивач (п.5 ч.3 ст.175).

Усі наявні у Позивача докази мають бути подані разом з позовною заявою (ч.2 ст.83, ч.5 ст.177). Докази, подані після вказаного строку, до розгляду судом не приймаються.

Зазначення щодо наявності у Позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви (ч.5 ст.95, п.8 ч.3 ст.175).

Зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із цивільним позовом (п.8 ч.3 ст.175).

Дані про вжиття заходів досудового врегулювання спору (п.6 ч.3 ст.175). Сторони вживають заходів для досудового врегулювання суперечки за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом (ч.1 ст.16).

Підтвердження Позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3 ст.175).

Спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту, який не суперечить закону і який Позивач просить суд зазначити в рішенні (п.4 ч.3 ст.175).

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (ч.1 ст.134, п.9 ч.3 ст.175).

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України Про судовий збір № 3674 від 08.07.2011 р. (із внесеними змінами) за подання заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового та майнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивач заявляє декілька самостійних вимог як майнового так немайнового характеру, тому вона повинна сплатити судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв як майнового так немайнового характеру, та надати суду оригінал квитанції.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштівУК у м.Миколаїв/Корабел.р-н/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37992781
Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0014004
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________( ПІБ чи назва установи, організації позивача), Корабельний районний суд м. Миколаєва (назва суду, де розглядається справа)

Окрім того, позивачем сплачено судовий збір за одну немайнову вимогу у розмірі 850,00 грн. за квитанцією № 153 від 11.09.2020 року, який не зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України Корабельного районного суду м. Миколаєва.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, ким та за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)). Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Отже в заяві мають місце вказані вище недоліки, які позбавляють суд можливості призначити заяву до розгляду.

Аналізуючи викладене, приходжу до висновку, що дана позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам, через що вважаю необхідним залишити її без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати їй строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачами ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. ст. 175,185 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про припинення дії, яка порушає право майнової шкоди, визнання права успадкування по закону переклад договору для будівництва, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева