Ухвала

20 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 201/4160/19

провадження № 61-14694 ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Верна Груп» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Вадимовича, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Верна Груп», ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікова Світлана Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж Олена Анатоліївна, про визнання недійсними актів приймання-передачі, скасування державної реєстрації права власності, визнання права приватної власності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року та постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року у цій справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2019 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2019 року скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

У жовтні 2020 року ТОВ «Верна Груп» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просило скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ТОВ «Верна Груп», колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на оскаржуване судове рішення з таких підстав.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 353 ЦПК Україниокремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ураховуючи викладене, ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову,яка віднесена до категорії ухвал, вказаних у пункті 4 частини першої статті 353 ЦПК України, після її перегляду в апеляційному порядку, не входить до переліку ухвал, які є предметом оскарження у касаційному порядку.

Тому, не може бути предметом перегляду у касаційному порядку постанова апеляційного суду від 11 лютого 2020 року, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали, яка не підлягає касаційному оскарженню (в силу вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Верна Груп» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Вадимовича, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Верна Груп», ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікова Світлана Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж Олена Анатоліївна, про визнання недійсними актів приймання-передачі, скасування державної реєстрації права власності, визнання права приватної власності.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара