Справа №522/7916/20
Провадження №2/522/4680/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

18 травня 2020 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, а саме про стягнення з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 5 000,00 (п`яти тисяч) гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до 11 грудня 2030 року , в якому вказала, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/778/13 від 21.03.2013 року постановлено стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 324,00 грн. щомісячно, починаючі з січня 2013 року. А також стягнено з відповідача на користь позивача суму утримання у розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення малолітньою спільною дитиною трирічного віку, тобто до 11 грудня 2015 року .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 травня 2015 року по цивільній справі № 522/21372/14-ц, збільшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини до 1000,00 грн. щомісячно, тобто до 11.12.2030 року . Та збільшено розмір утримання дружини, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 600,00 грн. щомісячно до досягнення спільною дитиною трирічного віку, тобто до 11.12.2015 року .

Спільна дитина проживає разом із позивачем, що неодноразово встановлювалось рішеннями суду, та є незмінним на час звернення до суду.

Відповідач вже тривалий час неналежно виконує вимоги рішення суду, щодо утримання їх спільної дитини. Аліменти сплачує періодично і не завжди у повному обсязі. Розміру аліментів (який станам на момент звернення до суду складає лише 1000,00 грн.) на утримання спільної дитини позивачу не вистачає. Дитина шкільного віку, та потребує постійного забезпечення шкільним приладдям, одягом та іграшками. Спільна дитина мріє відвідувати творчі гуртки, але у зв`язку із тим, що вони є платними, у неї немає можливості їх відвідувати, що негативно впливає на її розвиток та соціальну адаптацію. Відповідач володіє на праві приватної власності нерухомістю. На даний час відповідач регулярно ходить у рейси та працює судномеханіком. Заробітна плата відповідача становить більшу суму, ніж сума, що була на момент винесення рішення про зміну розміру аліментів, тобто матеріальне становище платника аліментів покращилось, а потреби дитини збільшились. В зв`язку з цим, відповідачу потрібно призначити аліменти у розмірі, який буде достатній для забезпечення дитини всім необхідним. Таким розміром може бути 5000 грн. Вказані обставини стали підставою, для звернення позивача до суду із цим позовом.

18 травня 2020 року позовна заява надійшла в провадження судді Чернявської Л.М., ухвалою від 25.05.2020 року відкрито провадження у справі.

04 серпня 2020 року до суду надійшли уточнення позовної заяви про зменшення розміру аліментів, в якій ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 2318,00 (дві тисячі триста вісімнадцять) гривень щомісячно з 01 липня 2020 року, з дати встановлення прожиткового мінімуму у розмірі 2318 гривень для дітей віком від 6 до 18 років і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до 11 грудня 2030 року .

19 серпня 2020 року ОСОБА_2 до суду подано заперечення проти позову, в яких відповідач вказує, що не визнає позовні вимоги, оскільки за усною домовленістю (від письмової позивач відмовилась) між сторонами з грудня 2019 року переказує не менш як 2000 грн. щомісяця. При цьому, позивач декілька років працює та має високу та гідну зарплатню, то ж її посилання на скрутне становище є інсинуацією й враховуючи те, що позивач не надає жодних доказів на підтвердження своїх вимог. Разом з тим, зазначив, що на його утриманні перебуває нова сім`я та непрацездатні батьки (пенсіонери), а тому просив задовольнити позов частково, стягуючи з відповідача аліменти в розмірі 2020 грн., тобто суму, як вже добровільно виплачується за усною угодою сторін.

Позивач правом подання відповіді на відзив не скористався.

15 жовтня 2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та стягнення з відповідача суми в розмірі 2318 грн. на дитину ОСОБА_3

15 жовтня 2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшла заява відповідача, в якій зазначив, що з позовними вимогами згоден, зобов`язується сплачувати на користь сина ОСОБА_3 щомісячно кошти 2318 грн. та просив розглянути справу за його відсутності.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулись до суду з відповідними заявами про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2012 р. У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2014 року шлюб був розірваний.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2013 року у справі №522/778/13 (с. ОСОБА_4 ), що набрало чинності 21.04.2015 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнено аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 324,00 грн. щомісячно, починаючі з січня 2013 року.

Також, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2015 року збільшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до 1000,00 грн. щомісячно, тобто до 11.12.2030 року .

Ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 р.) визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В силу дії ч.3 ст.181СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (що відповідно до Закону України від 14.11.2019 р. №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» складає 1 109,00 грн.).

Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах… Різновидом доходу є проценти, дивіденди, роялті тощо (п.п.14.1.54, 14.1.56 ст.14 ПК України).

Вказане підтверджує наявні матеріальні можливості батька утримувати сина, у тому числі і за період виплати аліментів, раніше присуджених судом.

Також суд при вирішенні позову, та збільшенні розміру аліментів, враховує наявність у відповідача на утриманні непрацездатних батьків та сім`ї, яка складається з двох доньок та дружини, що підтверджується відповідними доказами (а.с. 46-52).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач виконує рішення Приморського районного суду по справі № 522/778/13 та справі № 522/21372/14 про сплату аліментів та систематично перераховує присуджену суму на рахунок позивача. При цьому відповідач за власною ініціативою сплачує з грудня 2019 року аліменти на дитину в сумі більш ніж 2000 грн. щомісячно, про що свідчать копії квитанцій (а.с. 53-60).

Суд зазначає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами те, що аліментів та інших виплат, що отримуються на дитину на теперішній час, недостатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини та що потрібно збільшення розміру аліментів до 2318 гривень, які позивач витрачає на дитину.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд також приймає до уваги заяву відповідача про визнання позову в частині стягнення аліментів в сумі 2318 грн. такою, що відповідає інтересам дитини.

Таким чином, враховуючи, що з часу постановлення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2015 р. у справі №522/21372/14-ц про стягнення аліментів матеріальний стан як позивача, так і відповідача змінився в бік покращення, враховуючи обов`язок обох батьків в рівній мірі утримувати дитину, а також виходячи з необхідності та достатності розміру аліментів (ч.2 ст.182 СК України), позов підлягає задоволенню та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2318 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття.

Відповідно до п. 23 постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при застосуванні ст.192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому стягнення аліментів у встановленому судом новому розмірі слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили.

При цьому, в порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів. З відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір стягуваних аліментів, присуджених рішеннями Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2013 року у справі №522/778/13 та від 09 квітня 2015 року у справі №522/21372/14-ц.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 2318 (дві тисячі триста вісімнадцять) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до 11 грудня 2030 року .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23 жовтня 2020 року.

Суддя Л.М. Чернявська