Справа № 484/1181/20
Провадження № 2-н/484/102/20
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

27.04.2020 року Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Мельничук О.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2020 року ТОВ «Миколаївгаз Збут» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ по особовому рахунку НОМЕР_1 , станом на 01.03.2020 року в сумі 9753,46 грн., а також стягнення 210,20 грн. витрат по сплаті судового збору.

Ознайомившись із заявою, приходжу до висновку про те, що на підставі п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України слід відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пунктом п`ятим частини першої ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З наданого суду витягу з особового рахунку ОСОБА_1 вбачається, що її заборгованість за спожитий природний газ по о/р НОМЕР_1 складає 9753 грн. 46 коп. за період з січня 2017 року по лютий 2020 року, який перевищує загальну позовну давність три роки.

Враховуючи наведене, оскільки заявником заявлено вимогу про стягнення заборгованості за період, що перевищує строк звернення до суду, на підставі п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України, слід відмовити у видачі судового наказу, оскільки з моменту виникнення права вимоги пройшло більше трьох років.

Заявнику слід роз`яснити, що згідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 165, 259, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природній газ із ОСОБА_1 в сумі 9753,46 грн. станом на 01.03.2020 року.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу, унеможливлює повторне звернення до суду з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

СУДДЯ: підпис.