Справа № 694/2087/19
провадження № 2/694/48/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
20.10.2020 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючої судді Сакун Д.І.
секретаря судового засідання Матвієнко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей та стягнення додаткових витрат на їх утримання,-
в с т а н о в и в:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Позов обгрунтовує тим, що 19.09.2014 року вони з відповідачем ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Іскренською сільською радою Шполянського району Черкаської області, актовий запис № 3. Від вказаного шлюбу мають двох дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя із відповідачем ОСОБА_2 не склалося, так як у неї з ним виявились діаметрально протилежні погляди на цінності в житті та шлюб. Хоча їх сімейне життя тривало менше трьох років, вони за цей час не змогли налагодити нормальні стосунки. Причиною розпаду сім`ї стало взаємне нерозуміння та різні погляди на життя. В березні 2017 року вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Відповідач залишив сім`ю та став проживати окремо. 17.10. 2017 року вона звернулась до Шполянського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Рішенням Шполянського районного суду від 23.01.2018 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею та перебувають на повному її утриманні. 20.06.2018 року вона звернулась до Шполянського райсуду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей. Судовим наказом Шполянського районного суду від 11.07.2018 року було стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виконавчий лист №710/792/18, виданий Шполянським районним судом 09.08.2018 року перебуває на виконанні в Звенигородському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ в Черкаській області. Після розірвання шлюбу із відповідачем вона з дітьми почала проживати у своїх батьків в с.Іскрене. На даний час не працює, оскільки діти, маючи хронічні хвороби часто хворіють. Крім того, вона з 01.03.2019 року навчається в інтернатурі ПВНЗ «Київський медичний університет» по спеціальності «Загальна фармація» з терміном навчання до 28.02.2020 року та денною формою навчання. Навчання в інтернатурі здійснюється на контрактній основі і вартість освітньої послуг становить 9800 грн. По суті на даний час її батьки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 утримують її та їх з відповідачем дітей. Батько дітей ОСОБА_2 не спілкується із дітьми, не цікавиться їх інтересами, життям, здоров`ям, досягненнями та проблемами. Його участь у вихованні дітей і їх утриманні обмежується лише перерахуванням аліментів і лише точно в сумі прожиткового мінімуму. Їх спільні діти мають проблеми із здоров`ям, сину ОСОБА_7 встановлено діагноз мінімальна церебральна дисфункція, гіперкінетичний синдром, гіперметропія слабкого ступеня, астигматизм обох очей, плоскостопість першого ступеня, в зв`язку з чим перебуває під наглядом лікарів окуліста та ортопеда. ОСОБА_7 рекомендовано лікування, ЛФК постійно та регулярний массаж нижніх кінцівок. Крім того, дитині рекомендоване гігієнічне взуття та ортопедичні устілки. Дочка ОСОБА_8 перебуває на «Д» спостереженні у лікаря-невролога з приводу судинних головних болей та у лікаря-кардіолога через відкрите овальне вікно. Златославі призначене медикаментозне лікування, а також планове проведення МРТ головного мозку та раз на рік ЕХО-кардіограми. Оскільки організм дітей ослаблений, вони часто хворіють на простудні захворювання. В зв`язку з хворобами дітей вона змушена витрачати значні кошти на проведення діагностики, проведення рекомендованих процедур та придбання лікарських засобів. Хоча діти і
хворобливі, але перебування їх в соціумі, розширення комунікативних навичок та комплексна підготовка до школи є необхідними, а тому вони відвідують Іскренський НВК «Закладу дошкільної освіти загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Шполянської міської ради. Проте це також потребує значних матеріальних затрат, пов`язаних з придбанням одягу, взуття та канцелярського приладдя. Діти із двійні, а тому придбавати все доводиться одночасно в двох примірниках. Готуючи дітей до нового навчального року лише на одяг та взуття витратила 5400 грн., а вартість канцтоварів склала 965 грн., на їх лікування за період з травня по листопад 2019 року витрачено 5567,83 грн. Таким чином коштів, які сплачує відповідач на утримання дітей, враховуючи сучасний рівень цін катастрофічно не вистачає. Як їй стало відомо, з 23.06.2019 року відповідач перебуває на заробітках за кордоном, а саме в м.Віборг Королівства Данія, спільним друзям він озвучував суму свого заробітку в 1500 євро. На початку осені вона зв`язувалась з відповідачем та просила його допомогти коштами для придбання дітям теплих речей, на що отримала відмову, мотивуючи це тим, що роботодавець затримує виплату коштів. Вона намагалась самостійно дізнатись про його місце роботи та розмір його заробітку, протее їй не вдалось це зробити. Тому просить суд збільшити розмір аліментів, шляхом змінення способу їх стягнення та щомісячно стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину; стягнути з відповідача на свою користь Ѕ частину понесених нею додаткових витрат на утримання дітей в сумі 2783,92 грн. та судові витрати.
Відповідачем 23.01.2020 року подано письмове пояснення на позов, зі змісту якого вбачається, що він позовні вимоги не визнає та заперечував проти їх задоволення, оскільки постійно сплачував аліменти позивачці на утримання дітей і заборгованості немає, окрім того, постійно надавав матеріальну допомогу на їх утримання (а.с.102-104).
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В. від 20.12.2019 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В. від 16.01.2020 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Суддю Звенигородського районного суду ОСОБА_9 відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку з 07.09.2020 року.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (судя Сакун Д.І.) від 14.09.2020 року прийнято справу до свого провадження, та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Павленко С.І. надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати, пов`язані з оплатою за надану правничу допомогу в сумі 7500 грн., 451,42 грн. витрат на поштові послуги, 225 грн. витрат на виготовлення ксерокопій документів, 34,56 грн. сплаченого судового збору за отримання документів в Шполянському районному суді і 40 грн. банківських послуг, а всього 8250, 98 грн.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 20.10.2020 року не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином,про причини неявки суд не повідомив.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи.
Як встановлено судом, рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 23 січня 2018 року шлюб між сторонами, який зареєстрований 19.09.2014 року, розірвано (а.с.15 копія рішення).
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.13,14).
На підставі судового наказу Шполянського районного суду Черкаської області від 11.07.2018 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, до повноліття ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з часу звернення заявника до суду, тобто з 20.06.2018 року (а.с. 16).
Виконавчий лист №710/792/18, виданий Шполянським районним судом 09.08.2018 року перебуває на виконанні в Звенигородському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ в Черкаській області, що підтверджується копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 20.06.2018 року по 01.12.2019 року, виданого Звенигородським МРВ ДВС 04.12.2019 року (а.с.27, 91).
На даний час малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьками позивача, що не заперечено відповідачем та знаходяться на її утриманні (а.с.17-18). Діти відвідують Іскренський НВК «Заклад дошкільної освіти - загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів» Шполянської міської ради (а.с.19-20).
Згідно копії довідки «Київського медичного університету» від 20.09.2019 року №19-13/1860, ОСОБА_1 навчається в інтернатурі по спеціальності «Загальна фармація» з 01.03.2019 року по 28.02.2020 року. Навчання здійснюється на контрактній основі без виплати стипендії. Форма навчання денна (а.с.21). Вартість навчання становить 9800 грн.(а.с.22).
Судом встановлено, що з 16.05.2019 року по 17.05.2019 року малолітній ОСОБА_10 перебував на обстеженні в стаціонарі Шполянської ЦРЛ з приводу мінімальної церебральної дисфункції, гіперкінетичного синдрому, гіперметропії слабкого ступеня, астигматизму обох очей, плоскостопості першого ступеня. За цей час він був оглянутий лікарем окулістом та ортопедом та йому було призначено відповідне лікування (а.с.25). З 29.07.2019 року по 02.08.2019 року малолітня ОСОБА_8 перебувала на обстеженні в стаціонарі Шполянської ЦРЛ з приводу судинних головних болей та через відкрите овальне вікно. За цей час вона була оглянута окулістом та кардіологом та їй було призначено відповідне лікування, рекомендовано провести МРТ головного мозку. МРТ дослідження було проведено 08.08.2019 року в медичному центрі ТОВ «ТД «Омега-Київ» в м.Києві (а.с.28,29).
За період з 27.05.2019 року по 29.11.2019 року на лікування дітей позивачем було витрачено 5567 грн.83 коп., що підтверджується документально (а.с.30-42)
Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.
Статтею 141 СК України, що встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідночастин 1-2 статті 182 СК України,при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13).
Як зазначено у позові, аліменти на утримання дітей стягуються із відповідача у твердій грошовій сумі, а саме 50% прожиткового мінімуму на дитину віком до шести років на кожного з дітей. Враховуючи ріст цін на товари та послуги, та те, що діти мають хронічні захворювання, стягнутих судом з відповідача аліментів на утримання дітей не вистачає. На час звернення до суду по питанню стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, він працював в Україні і заробітна плата у нього булла невисокою, крім того діти на той момент ще не потребували дороговартісного лікування і їх утримання ще не потребувало значних витрат. В даний час матеріальне становище відповідача значно покращилось, він перебуває на заробітках в Королівстві Данія і отримує достойну зарплату, в іншому шлюбі не перебуває та аліментів на інших дітей не сплачує, тому позивач вважає, що він спроможний забезпечити достойне життя своїх дітей шляхом сплати аліментів на їх утримання в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу.
Враховуючи викладене, беручи до уваги, що присуджений рішенням суду від 11.07.2018 року розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, не є достатнім для забезпечення для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дітей, враховуючи вік дитини та зміну її життєвих потреб, беручи до уваги збільшення прожиткового мінімуму дитини, якому стягуваний раніше судом розмір аліментів не відповідає, суд враховуючи положення частини 5 статті 183 СК
України, вважає можливим вимоги в частині збільшення розміру та зміни способу стягуваних аліментів задовольнити, змінивши їх розмір з твердої грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму до 1/3 частки, що буде відповідати інтересам обох сторін.
Стягнення аліментів в такому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.
Крім того, позивач звернулася до суду з вимогами про стягнення додаткових витрат на неповнолітніх дітей в порядку статей 180,185 СК України.
Згідно з вимогами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Згідно роз`яснень, викладених у пункті 18 постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У цих випадках ідеться про витрати, яких фактично зазнала сторона, або які є передбачуваними витратами, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Отже, Сімейний кодекс України розмежовує стягнення аліментів на утримання дитини на загальних підставах, розмір яких визначається з урахуванням матеріального становища сторін, дитини та її здоров`я, та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, зумовлених особливими обставинами, зокрема викликаних її хворобою.
Статтею 81 ЦПК України визначено, щокожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат, виходить з того, що позивачем надано належні та допустимі докази понесених додаткових витрат на дітей.
Щодо тверджень відповідача про добровільне надання коштів на утримання дітей суд оцінює критично, оскільки належних доказів надання коштів не надано і вказані обставини не можуть бути підтверджені показами свідків, відтак клопотання про виклик свідків суд вважає таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, суд зауважує, що вказані витрати можуть бути враховані при проведенні виконавчого провадження.
Таким чином, враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1/2 частини понесених ним додаткових витрат на лікування малолітніх дітей, позивач надав суду докази понесених нею додаткових витрат, розмір яких обґрунтований відповідними документами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення додаткових витрат підлягають задоволенню, з відповідача на її користь підлягає стягненню половина понесених позивачем додаткових витрат на дитину, підтверджених документально, що складає 2783,92 грн.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачем заявлено дві позовні вимоги та позов задоволено, враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення 1536, 80 (768,40+768,40) грн. в рахунок відшкодування судового збору за дві
Разом з тим в позовній заяві міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача.
Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз чинного цивільного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020р.
До матеріалів справи долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Павленком С.І., договір про представництво в цивільному процесі від 12.09.2019 року та додаткову угоду до нього, розрахунок затраченого часу на виконання доручення за договором, квитанції до прибуткового касового ордеру №46 від 14.09.2019 та №4 від 16.01.2020.
При цьому, відповідачем не подано заперечення щодо стягнення вказаної суми витрат у зв`язку із недоведеністю витрат позивача на правничу допомогу саме в такому розмірі, клопотання про зменшення відповідних витрат відповідач не заявляв.
Відтак витрати на правову допомогу відповідно наданого розрахунку підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.141,180-185,192 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України,суд, -
вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей та стягнення додаткових витрат на їх утримання - задовольнити.
Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на дитину, які присуджені з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Ватутіне, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за судовим наказом Шполянського районного суду Черкаської області від 11.07.2018 року.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Ватутіне,
Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Припинити стягнення аліментів по судовому наказу, виданому Шполянським районним судом Черкаської області 11.07.2018 року по справі № 710/792/18, виконавчий лист відкликати із Звенигородського МР ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) після набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , половину вартості додаткових витрат, понесених на малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2 783 (дві тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 92 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1536, 80 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , витрати, понесені нею на юридичну допомогу у розмірі - 8150 (вісім тисяч сто п`ятдесят) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторонни можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 20.10.2020.

Суддя Д.І. Сакун