КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
===================================================================
У Х В А Л А

20 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Таргоній Д.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 березня 2020 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Зокрема, скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 березня 2020 року - залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

29 вересня 2020 року зазначена ухвала була направлена ОСОБА_1 на адресу, яка вказана в апеляційній скарзі.

З наявного у матеріалах справи рекомендованого поштового повідомлення вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію вказаної ухвали Київського апеляційного суду 05 жовтня 2020 року.

15 жовтня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 березня 2020 року.

Зокрема, скаржником подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в якому зазначено, що ОСОБА_1 вказаний строк пропустив з поважних причин, оскільки термін дії карантину продовжено КМУ до 01 листопада 2020 року.

Крім того, зазначено, що ОСОБА_1 є людиною передпенсійного віку, уникає скупчень людей в громадських місцях, дотримується карантинних обмежень, а через скрутне матеріальне становище користується правовою допомогою фахівця у галузі права ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 оскаржуване рішення суду отримано 13 липня 2020 року, що підтверджується поштовим конвертом, однак з апеляційною скаргою останній звернувся лише 01 вересня 2020 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Посилання в заяві про поновлення строку на те, що його представник у період з 21 липня 2020 року по 10 серпня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні в Львівській обласній інфекційній лікарні через COVID-19, а з 11 серпня 2020 року по 26 серпня 2020 року перебував на самоізоляції через COVID-19 не є належним доказом, оскільки подана апеляційна скарга та заява про поновлення строку підписана ОСОБА_1 особисто, доказів того, що представником останнього є ОСОБА_2 в матеріалах справи не міститься та скаржником не надано.

Відповідно до Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон від 18 червня 2020 року № 731-ІХ) пункт 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК Українивикладено у такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Закон від 18 червня 2020 року № 731-ІХнабрав чинності 17 липня 2020 року.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що наведені в апеляційній скарзі позивачем обставини для продовження строку на апеляційного оскарження рішенняПечерського районного суду міста Києва від 23 березня 2020 року не є поважними.

Інших поважних причин пропущення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 не зазначено та доказів на їх підтвердження не надано.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки наведені у клопотанні підстави визнані судом неповажними.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Д.О. Таргоній