справа № 489/4369/20 провадження №2/489/2388/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

встановив:

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.07.2001, що зареєстрований на товарній біржі «Південь» за № 2579.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 12.07.2001 між нею, її матір`ю ОСОБА_3 та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №2579, а саме: 13/50 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір було укладено на товарній біржі «Південь». Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. На теперішній час позивач має намір розпорядитися власним майном, однак цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подала. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою останнього відомого місця проживання останньої та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 12.07.2001 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 уклали договір №2579 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придбали 13/50 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Договір оформлено на Універсальній біржі «Південь» та 27.07.2001 зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 11281.

З довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 02.10.2020 № 2167 вбачається, що станом на 28.12.2012 право власності на 13/50 частин житлового будинку АДРЕСА_2 за вищевказаною адресою зареєстровано за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по 13/100 часток за кожною, на підставі договору купівлі-продажу №2579 від 12.07.2001, виданого Універсальною біржею «Південь» та зареєстрованого в КП ММБТІ 27.07.2001 за реєстровим №11281.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач має намір розпорядитися своїми правами на нерухоме майно, але цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, яке не вимагалося законодавством на час його укладання.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 12.07.2001, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу частки житлового будинку сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,00 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір №2579 купівлі-продажу нерухомого майна від 12.07.2001, укладений на Універсальній біржі «Південь» та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 27.07.2001 за реєстровим №11281, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 , яка діяла від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 купили 13/500 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,00 грн. (вісімсот сорок гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 22.10.2020.

Суддя І.В.Коваленко