24.04.2020 Справа № 490/1671/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року смт.Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О., розглянувши без повідомлення учасників справи заявуОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

18 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", третя особа ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, зареєстрований в реєстрі за № 4506, вчинений 24 грудня 2019 року на кредитному договорі № 858/7778BPLСO5 від 09.10.2013 року, укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ "Платинум Банк".

Одночасно позивач надав до суду заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просив зупинити стягнення за вказаним виконавчим написом до вступу рішення у вказаній справі у законну силу, посилаючись на те, що невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, потребуватиме від нього у разі задоволення позову додаткових зусиль та витрат, у тому числі ініціювання нових судових позовів.

Ухвалами судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 березня 2020 року матеріали позовної заяви та заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову направлено за підсудністю до Березанського районного суду Миколаївської області.

23 квітня 2020 року справа надійшла до Березанського районного суду Миколаївської області та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі визначено суддю Гапоненко Н.О.

Згідно зі статтею 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються; справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч.3 ст.150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.6 ч.1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його застосування.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, у такому випадку суд має досліджувати таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічні висновки містяться у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.08.2019 р. у справі № 910/1040/18.

Звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначав, що з моменту виникнення у банку права вимоги щодо основної заборгованості за кредитом пройшло більше 3 років, а проценти за період з 19.04.2018 року по 29.11.2019 року були нараховані банком безпідставно, оскільки строк дії кредитного договору відповідно до умов договору припинився 19 жовтня 2016 року; також посилався на відсутність доказів повідомлення його як боржника про перехід до нового кредитора прав у зобов"язанні.

Викладені у позовній заяві обставини свідчать, що між позивачем та відповідачем дійсно виник спір з приводу правомірності вчинення виконавчого напису, розміру заборгованості позивача за договором кредиту, та можливості її стягнення шляхом вчинення виконавчого напису.

Матеріали справи свідчать, що постановою від 24 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. відкрито виконавчепровадження № 61365849 (а.с.9) з виконання виконавчого напису, що оскаржується позивачем.

Наявність відкритого виконавчого провадження за виконавчим написом створює реальну загрозу порушення майнових прав позивача в разі задоволення позову, якщо заборгованість буде передчасного стягнута з нього у виконавчому провадженні. При цьому позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить поновлення його порушених прав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", третя особа ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Зупинити стягнення, яке здійснюється у примусовому порядку приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. в межах виконавчого провадження ВП 61365849 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, зареєстрованого в реєстрі за № 4506, вчиненого 24 грудня 2019 року на кредитному договорі № 858/7778BPLСO5 від 09.10.2013 року, до вирішення вказаної справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Копію ухвали направити до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича, адреса: 54030, Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Спаська, будинок 13, офіс 6, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвала набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з часу її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину

Суддя