"26" жовтня 2020 р. Справа № 363/4075/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року суддя Вишгородський районний суд Київської області Чірков Г.Є., розглянувши заяву Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до суду, оскільки в майбутньому має намір звернутися до суду з позовом до Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Зазначив, що з даних Публічної кадастрової карти України йому стало відомо, що двадцять вісім земельних ділянок, що розташовані на землях лісового призначення, постійним користувачем яких є Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», мають сформовані кадастрові номери та цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Оскільки право власності за ними ще не зареєстровано в порядку забезпечення майбутнього позову просить заборонити Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області приймати відповідні рішення щодо передачі у приватну власність земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: :32:017:0376; :32:017:0377; :32:017:0378; :32:017:0379; :32:017:0380; :32:017:0381; :32:035:0001; :32:035:0002; :32:035:0003; :32:035:0004; :32:035:0006; :32:035:0007; :32:035:0008; :32:035:0164; :32:035:0165; :32:035:0166; :32:035:0167; :32:035:0168; :32:035:0169; :32:035:0170; :32:035:0171; :32:035:0172; :32:035:0173; :32:035:0174; :32:035:0175; :32:035:0176; :32:035:0177; :32:035:1511 та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України, інших органів державної реєстрації прав, нотаріусам та іншим спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із проведення державної реєстрації права власності вказаних земельних ділянок.

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може на будь-якій стадії розгляду справи забезпечити позов, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

При вирішенні цієї заяви суд виходить з того, що правовий інститут забезпечення позову не може вирішувати усі правовідносини між сторонами або захищати усі без виключення права сторін від їх можливого порушення. Єдиною метою для забезпечення позову є не захист усіх прав і інтересів сторін, а виключно забезпечення можливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, за таких умов забезпечення позову застосовується у разі потенційного ризику неможливості виконання рішення суду, в незалежності від волі боржника.

Відповідно до п. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Як передбачено ч. 2 ст. 152 ЦПК України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Разом з тим, дані про осіб, на користь яких складено технічну документацію з присвоєння кадастрових номерів в заяві відсутні.

Діючий правовий статус вказаних земельних ділянок, предмет і підстави майбутнього позову, заявником достатньо не визначені.

Матеріали заяви не містять належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження наявності між сторонами спору щодо права власності на земельні ділянки.

Всіх осіб права, свободи та інтереси яких можуть зачіпати запропоновані види забезпечення позову, та які можуть отримати статус учасника справи, заявником не зазначено.

Заявником не обґрунтовано співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, що заявлятимуться.

Заявником не зазначено, яким чином застосування заходів забезпечення позову відносно нерухомого майна забезпечить виконання можливого рішення суду або поновлення порушених чи оспорених прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

За таких обставин суд вважає, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя