Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2020 Справа №607/28524/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Хримко У. А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що відповідач не проживає разом з дитиною, не піклується про неї, не підтримує із нею жодних відносин. Дитина проживає разом із позивачем, а тому, вона виховує її, піклується про стан її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріально забезпечує та приділяє належну увагу. Натомість, відповідач зовсім не цікавиться життям своєї дочки. З цих підстав, позивач просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак надіслали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду витребувано докази.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Судом встановлено, що з 04 вересня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2016 року було розірвано.

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 25.08.2010 р. Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України, актовий запис № 21.

Неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка від 23.10.2019 р. за № 2088, видана виконкомом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 , проведеного службою у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації, ОСОБА_2 з донькою, ОСОБА_4 , проживають в приватному будинку, у якому наявне газо- та електропостачання, підведена вода. В кімнатах зроблений сучасний ремонт, усі необхідні предмети побуту. Для дитини відведено окрему кімнату, де є місце для сну, навчання. Дівчинка забезпечена сезонним одягом, продуктам харчування, засобам гігієни, шкільним приладдям.

Згідно з свідченнями сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та хрещеної матері ОСОБА_7 , вихованням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займається виключно мати. Батько ОСОБА_3 , вихованням доньки не займається. Часто в стані алкогольного сп`яніння вчиняє хуліганські дії в будинку колишньої дружини.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит класного керівника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , дівчинка навчається у ЗОШ № 24 м. Тернополя. Вихованням дитини займається мати. Батька дівчинки за весь період навчання в школі не бачила жодного разу, батьківські збори не відвідував, участь у шкільному житті дитини не брав.

Згідно з повідомлення лікаря-педіатра Центральної районної лікарні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку з народження. Всі візити до спеціалістів Центральної районної лікарні, та до неї зокрема, завжди відбуваються у супроводі матері. Батька дитини не бачила жодного разу.

Відповідно до постанов Тернопільського міськрайонного суду від 13 серпня 2015 року № 607/13734/15-п та від 26 вересня 2018 року № 607/16030/18 ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення домашнього насильства).

Працівником служби у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації проведено бесіду з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У бесіді дівчинка зазначила, що не бачила батька давно, батько не телефонує їй, не дарує подарунків, не вітає з днем народження. Коли приходив, то був в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно інформації комунального некомерційного підприємства «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради від 02.09.2020 р. № 3399/1 встановлено, що з 03.07.2020 р. гр. ОСОБА_3 перебуває на профілактичному обліку в медичному центрі з приводу «Розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Вживання із шкідливими наслідками для здоров`я».

Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що ОСОБА_3 не виконує обов`язки щодо виховання та утримання дитини, свідомо нехтує ними та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 25 червня 2020 року № 13 встановлено, що Тернопільська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Судом з`ясовано, що відповідач ОСОБА_3 не бере участі у вихованні дочки, не навідується до дитини, не цікавиться її життям та станом здоров`я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, на протязі тривалого часу ухиляється від виконання свого юридичного обов`язку по вихованню малолітньої дочки, не виявляє до неї батьківської уваги та турботи, не надає матеріальної допомоги на її утримання та не приймає участі у вихованні дитини.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд оцінює як ухилення відповідача від виховання дочки, свідоме нехтування ним своїми обов`язками щодо неповнолітньої дитини, а тому, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають до задоволення.

Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною 3 ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не бере участі в утриманні дочки, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем, може виконувати свої обов`язки по її утриманню.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

У зв`язку з тим, що дитина потребує матеріальної допомоги і відповідач зобов`язаний їй надати матеріальну допомогу, а тому, позовні вимоги про стягнення аліментів, підлягають до задоволення.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд з урахуванням вимог статті 182 СК України, враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, вважає, що слід задовольнити позов, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 09 грудня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, статями 164, 180 - 184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області про позбавлення батьківських прав.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 09 грудня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий, останнє відоме місце проживання: с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, місцезнаходження: м. Тернопіль майдан Перемоги, 1, .

Повний текст рішення суду складено та підписано 26 жовтня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко