печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого : судді Соколова О.М.,

при секретарі: Проскурні А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою на бездіяльність начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що 08.08.2013 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №29998316 у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення та припинений арешт майна боржника. Проте, арешт, накладений постановою від 25.11.2011 не був знятий, і відомості не внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Скаржник вважає дії, державного виконавця такими, що порушують його права та законні інтереси. Також вказує, що ним 20.12.2018 на адресу Печерського районного відділу ДВС м. Києва було надіслано запит про зняття арешту з належного божнику майна, а також вчинення інших необхідних дій, проте у відповідь ВДВС від 10.01.2019 відмовлено у задоволенні його клопотання з посиланням на ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», та повідомлено що матеріали виконавчого провадження знищені, у зв`язку із закінченням терміну зберігання. У зв`язку з чим, скаржник звернулась до суду.

Скаржник в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Просив вимоги скарги задовольнити.

Стягувач та державний виконавець в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скаргу слід задовольнити, з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження з виконання судових наказів № 29998316.

25.11.2011 у рамках виконавчого провадження №29998316 постановою державного виконавця Позняк Н.В. №1189/9 накладений арешт на все нерухоме майно боржника.

Постановою державного виконавця від 08.08.2013 виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», дійсної на час винесення постанови, у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення та припинений арешт майна боржника.

20.12.2018 р. представником заявника на адресу Печерського районного відділу ДВС м. Києва було надіслано клопотання про зняття арешту з належного боржнику майна

10.01.2019 р. відповіддю ВДВС, підписаного начальником відділу Ярушевською ОСОБА_2 . відмовлено у задоволенні клопотання про зняття арешту майна з посиланням на п.8 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», дійсної на час винесення постанови,

У відповідності до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (дійсної на час винесення постанови) зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно із п. 3, ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Відповідно до п.1ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте, державним виконавцем не вчинено відповідних дій щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ст.ст. 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту ст. 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем не вчиняються дії щодо припинення обтяження майна боржника, в порушення Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи те, що обставини, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги звернення зі скаргою до суду знайшли своє підтвердження, то суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві та зобов`язання вчинити дії, підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві.

Зобов`язати начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві вирішити питання щодо зняття арешту майна у виконавчому провадженні №29998316 за результатом винесення постанови від 08.08.2013 року.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Соколов