Справа № 486/1683/18
Провадження № 2/486/7/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Савіна О.І.,

при секретарях - Архіповій К.В., Жила Н.М.

за участю: представників позивача - Кривіцької Ж.О., Рибакової Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що у вересні 2018 року отримала постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису нотаріуса від 13.08.2018 року зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в реєстрі за №7705, яким з неї стягнуто на користь відповідача борг за період з 20.08.2017 року по 20.08.2018 року в сумі 16 281.93 грн.. Однак з вказаним виконавчим написом не згодна, вважає, що нотаріус не дотримався актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, а його період перевищує строки позовної давності, оскільки графіком погашення платежів передбачено строк погашення останнього платежу 14.05.2017 року. Окрім того, зі здійсненого нотаріусом розрахунку не зрозуміло коли виникла заборгованість, за який період розраховувались відсотки та з якої суми, при цьому заборгованість стягнуто майже за 4 роки. Посилаючись на вказані обставини, просить суд визнати виконавчий напис від 13.08.2018 року реєстраційний № 7705, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення заборгованості, таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_3 також послалась на порушення відповідачем та нотаріусом норм чинного законодавства та просила про задоволення позову.

Представник відповідача ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" та третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., в судові засідання не з`явились жодного разу, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали, про місце та час розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток та шляхом розміщення оголошень про виклик в судові засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.

Дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи 13 серпня 2018 року, за зверненням ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис № 7705 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" грошових коштів в сумі 16 711.93 грн. за кредитним договором № GP-6365920 від 14.05.2014 року. Стягнення заборгованості проводилось за період з 20.08.2017 року по 20.08.2018 року. Сума заборгованості складає 16 281.93 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8 453.02 грн.; прострочена заборгованість за комісією 7 043.68 грн.; прострочена заборгованість за процентами 785.23 грн.. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату 430.00 грн.. Сума, яка підлягає до стягнення складає 16 711.93 грн. (а.с. 5).

Між тим, як слідує зі змісту позовної заяви, 14.05.2014 року було укладено Кредитний договір між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Ренесанс капітал». За умовами зазначеного Договору ОСОБА_1 отримала грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 8 200.00 грн., строком на 36 місяців, до 14.05.2017 року. Також позивач посилається на те, що між нею та ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" відсутні будь-які укладені договори, а повідомлень про те, що ПАТ «Банк Ренесанс капітал» передавав якимось чином борги своїх боржників іншим банкам, не отримувала.

Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1., даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

В п. 1.2. зазначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3.2., безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

У відповідності до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України від 11.03.2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 283 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Слід зазначити, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Докази одержання або неодержання ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень нотаріусом Хара Н.С., не представлено.

Одночасно в матеріалах справи відсутня інформація про отримання або неотримання ОСОБА_1 вимог Банку.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Спірний виконавчий напис вчинено за період з 20.08.2017 року по 20.08.2018 року, хоча, як зазначає позивач, за умовами кредитного договору, грошові кошти в сумі 8 200.00 грн., були отримані нею на споживчі цілі строком на 36 місяців, згідно графіку погашення платежів з 14.05.2014 року по 14.05.2017 року, кожного календарного місяця.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі за № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як встановлено в судовому засіданні та не спростовано відповідачем і третьою особою, нотаріусом, під час вчинення виконавчого напису відносно ОСОБА_1 , не було перевірено розрахунок заборгованості, що надав відповідач, та який категорично не визнається позивачем. Таким чином, виходячи з обставини справи, зазначений виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства, щодо безспірності заборгованості.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а відтак оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 704.80 грн. (а.с. 1), який,у зв`язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 2-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис виданий 13 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі № 7705 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ"Перший Український Міжнародний Банк" суми у розмірі 16 281.93 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп..

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

У зв`язку з оголошенням в судовому засіданні вступної і резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін

Повний текст рішення складено 17.04.2020 року.