Справа № 157/885/20
Провадження №2/157/259/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Семенюк О.В.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що з 06 листопада 2011 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_4 .

Зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сім`ї не надає і надавати у добровільному порядку відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки має стабільний грошовий дохід у вигляді пенсії та, крім того, виїздить на сезонні роботи, де отримує значні кошти, позивачка просить суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що відповідач готовий сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , проте розмір стягнення просить зменшити до 1/4 частини його заробітку, оскільки має інвалідність 3 групи та за станом здоров`я обмежений у можливості працевлаштуватися.

Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_3 . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5).

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (а.с. 4) сторони зареєстрували шлюб 06 листопада 2011 року в Мельнико-Мостищенській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області.

Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, що встановлено з довідки Копачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 06.07.2020 року № 315 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини нарівні з позивачкою.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Враховуючи обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ст. 183 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд керується вимогами статті 182 СК України та, зокрема, бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Таким чином, враховуючи стан здоров`я відповідача, його матеріальне становище, наявність стабільного доходу у вигляді пенсії, відсутність інших утриманців, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», визначає аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Задовольняючи позовні вимоги суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 липня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне ім`я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія і номер паспорта сторін: позивачка ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ; відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий: Б. С. Гамула