Справа № 199/4860/20
(2/199/1937/20)
РІШЕННЯ
Іменем України

26.10.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 03 квітня 2014 року його було призвано (мобілізовано) до лав української армії, що підтверджується указом президента України № 309/2014 від 17.03.2014 року. Він проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 з 03.04.2014 по 05.11.2014 року. Згодом позивачу стало відомо, що він є в списках як особа, яка перебувала в АТО у складі 92 ОМБ і має право на отримання посвідчення ученика бойових дій. Документ на його ім`я був виготовлений, але в прізвищі була помилка, а саме замість прізвища « ОСОБА_3 », було записано « ОСОБА_4 ». Так, вказаний документ ОСОБА_5 на його ім`я помилково було повернуто до Києва з метою усунення вказаної помилки в прізвищі. Під час проходження служби позивач втратив слух на ліве вухо та половину на праве вухо. Пізніше для вирішення питання про отримання посвідчення УБД та необхідних медичних документів та довідки для МСЕК з метою отримання матеріальної компенсації у зв`язку з загостренням захворювання, позивач звернувся до відповідача по справі. По телефону відповідач повідомив позивача, що може допомогти йому отримати всі необхідні документи, які пов`язані з його захворюванням, в подальшому отриманню групи інвалідності та матеріальної допомоги у зв`язку із інвалідністю. Також повідомив, що зробить документи на отримання учасника бойових дій, та в подальшому допоможе вже як учаснику бойових дій отримати земельну ділянку та матеріальну компенсацію згідно діючого законодавства України. Договір з відповідачем для отримання юридичних послуг позивач не підписував. Як зазначає позивач у своєму позові, за період часу з серпня 2018 року по 17 березня 2020 року ним було сплачено відповідачу 178363,51 грн. для оформлення земельної ділянки, оплату нотаріуса, оформлення медичних документів, інші платежі. Станом на липень 2020 року відповідач жодних юридичних та адміністративних послуг не надав. Також не надав документів, пов`язаних з захворюванням позивача, посвідчення учасника БД позивач не отримав. У зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 178363,51 грн.

Відповідач правом на відзив не скористався.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що за період часу з 12 грудня 2018 року по 26 грудня 2019 року ОСОБА_1 перевів на картковий рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в розмірі 173451,95 грн., що підтверджується розрахунком позивача та довідкою АТ КБ «Приватбанк» про здійснення наступних платежів: 12.12.2018 р. 2826,00 грн., 24.12.2018 р. 1226,13 грн., 27.10.2018р. 98 грн., 08.11.2018 р. 402,01 грн., 26.12.2018р. 318,00 грн., 27.11.2018 р. 2512,56 грн., 01.11.2018 р. 2261,31 грн., 19.10.2018р. 1198,00 грн., 02.11.2018р. 2010,05 грн., 08.11.2018 р. 1897,00 грн., 25.11.2018р. 201,01 грн., 01.11.2018р. 2311,56 грн., 15.11.2018р. 603,02 грн., 05.12.2018р. 4221,11 грн., 01.12.2018р. 1198,00 грн., 17.10.2018р. 11138,00 грн., 13.11.2018р. 2994,00 грн., 07.11.2018р. 271,36 грн., 10.01.2019р. 1005,03 грн., 04.01.2019 р. 3414 грн., 05.03.2019 р. 201,01 грн., 02.08.2019р. 198,00 грн., 03.08.2019 р. 653,27 грн., 05.08.2019 р. 351,76 грн., 13.08.2019р. 198 грн., 26.08.2019 р. 705,52 грн., 28.08.2019р. 1206,03 грн., 06.09.2019 р. 5489 грн., 21.1.2019 р. 1497 грн., 18.02.2019 р. - 4020,1 грн., 25.04.2019р. 703,52 грн., 06.06.2019 р. 498 грн., 04.06.2019р. 50,25 грн., 21.07.2019 р. 301,51 грн., 22.07.2019р. 452,26 грн., 01.08.2019р. 153 грн., 15.08.2019 р. 402,01 грн., 20.01.2019р. 402,01 грн., 26.03.2019р. 2495 грн., 01.03.2019р. 603,02 грн., 01.06.2019 р. 402,01 грн., 24.06.2019р. 3007 грн., 03.08.2019р. 150,75 грн., 05.08.19р. 452,26 грн., 30.03.2019 р. 452,26 грн., 28.08.2019р. 603,02 грн., 02.09.2019 р. 3517,59 грн., 26.09.2019р. 18 грн., 11.10.2019 р. 1005,03 грн., 15.10.2019 р. 1008 грн., 17.02.2019 р. 500 грн., 02.03.2019 р. 50,25 грн., 14.08.2019 р. 502,51 грн., 05.09.2019р. 198 грн., 11.09.2019 р. 998 грн., 20.09.2019 р. 603,02 грн., 03.10.2019р. 502,51 грн., 03.10.2019р. 489,44 грн., 07.02.2019р. 3819,1 грн., 09.02.2019р. 854,27 грн., 04.02.2019р. 3493 грн., 24.04.2019р. 201,01 грн., 03.05.2019р. - 301,51 грн., 30.08.2019р. 603,02 грн., 09.09.19 р. 22,1 грн., 11.10.2019р. 502,51 грн., 04.11.2019р. 452,26 грн., 06.11.2019 р. -1005,03 грн., 15.02.2019р. 492 грн., 29.04.2019р. 198 грн., 02.09.2019 р. 1005,03 грн., 22.09.2019р. - 498 грн., 30.09.2019 р. 248 грн., 09.10.2019р. 1306,53 грн., 24.10.19 р. 18 грн., 04.11.2019 р. 348 грн., 06.11.2019 р. 48 грн., 04.02.2019р. 598 грн., 30.08.2019 р. 2495 грн., 09.09.2019р. 98 грн., 11.09.2019р. 98 грн., 27.09.2019 р. 298 грн., 27.09.2019 р. 502,51 грн., 02.10.2019р. 1996 грн., 04.10.2018 р. 98 грн., 09.10.2019 р. 98 грн., 25.02.2019 р. 2713,57 грн., 12.04.2019р. 298 грн., 17.01.2019 р. 562,81 грн., 13.08.2019 р. 3107 грн., 22.09.2019 р. 1005,03 грн., 30.09.2019 р. 498 грн., 17.10.19 р. 2306 грн., 05.11.2019 р. 874,37 грн., 04.01.2019р. 1098,00грн., 19.01.2019 р. 1488,00 грн., 30.01.19р. 603,02 грн., 31.03.19 р. 632 грн., 12.04.19 р. 98 грн., 08.05.19 р. 1306,53 грн., 19.01.19 р. 1488 грн., 30.01.2019р. -603,02 грн., 31.03.2019 р. 632,00 грн., 12.04.19р. 98 грн., 08.05.19р. 1306,53 грн., 20.08.2019 р. 100,5 грн., 10.09.19 р.- 50,25 грн., 20.10.19р. 703,52 грн., 17.01.19р. 3517,59 грн., 11.02.19р. 1996 грн., 02.04.19р. 798 грн., 02.05.19р. 1608,04 грн., 22.08.19р. 798 грн., 26.08.19р. 3024 грн., 09.10.19 р. 201,01 грн., 10.10.19р. 358 грн., 14.10.19р. 198 грн., 31.10.19р. 1105,53 грн., 18.04.19р. 301,51 грн., 26.08.19р. 1208,03 грн., 29.08.19р. 398 грн., 30.09.19р. 298 грн., 01.10.19р. 898 грн., 06.11.19р. 248 грн., 05.10.19р. 498 грн., 03.10.19р. 98 грн., 15.10.19р 398 грн., 02.09.19р. 498 грн., 25.09.19 р. 1996 грн., 29.08.19р. 402,01 грн., 03.10.19 р. 498 грн., 07.10.19р. 783,92 грн., 15.10.19 р. 998 грн., 09.11.2019р. 4002 грн., 30.08.19 р. 998 грн., 23.09.19р. 998 грн., 02.10.2019 р. 998 грн., 17.10.19 р. 502,51 грн., 22.10.19 2116 грн., 06.05.19р. 552,76 грн., 28.09.2019 р. 301,51 грн., 21.10.19р. 703,52 грн., 21.08.19р. 1098 грн., 16.09.19 р. 603,02 грн., 28.09.2019 р. 301,51 грн., 21.10.19р. 703,52 грн., 21.08.19р. 1098 грн., 16.09.19р. 603,02 грн., 08.10.2019р. 824,12 грн., 20.10.19р. 1927 грн., 06.10.209р. 5025,13 грн., 12.11.2019р. 378 грн., 02.10.19р. 598 грн., 21.08.19р. 1018 грн., 29.09.19р. 248 грн., 15.10.2019р. 517,59 грн., 31.10.2019р. 298 грн., 07.11.19р. 2196 грн., 16.09.19р. 998 грн., 07.10.19р. 208 грн., 17.10.2019 р. 98 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

За ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.2 ст. 1212 ЦК України).

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.08.2018 року по справі № 334/2517/16-ц, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Даний висновок викладений у Постанові від 04 жовтня 2017 року у справі №6-1216цс17 Верховним Судом України.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення від 23 вересня 1982 р. в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 р. в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства») положення ст. 1 Першого протоколу містить «три окремі правила»: - перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; - друге правило стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним; - третє правило визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Ці правила не застосовуються окремо. Вони тлумачаться в контексті загального принципу першого правила, натомість друге та третє правило стосуються трьох найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних інтересах; права регулювати використання власності; права встановлювати систему оподаткування.

У ст.. 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Судом встановлено, що відповідач отримав кошти від позивача в розмірі 173451,95 грн. без достатньої правової підстави, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Одночасно судом не приймає до уваги переказані позивачем 10.09.2018 року грошові кошти в розмірі 2315,56 грн., оскільки вони переказані на інший картковий рахунок, стосовно якого вимоги позивачем не ставляться. Окрім того відповідно до розрахунку заборгованості позивачем не зазначені вимоги щодо переказу 27.06.19 р. та 01.08.2019 р. на рахунок відповідача грошових коштів в розмірі 1996 грн. та 598 грн. відповідно, а отже судом при вирішенні даного спору вони не враховуються.

Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом наведені вище обставини, підтверджені доказами, які досліджені в судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача найшли своє підтвердження, а тому є законні та підлягають частковому задоволенню.

Що стосується питання розподілу судових витрат, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 1734 грн. 52 коп.

Керуючись: ст.ст.202,203,215,249, 525,530,512,514,516,628,630 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 173451,95 грн. та судовий збір в розмірі 1734 грн. 52 коп., в всього 175186 грн. (сто сімдесят п`ять тисяч сто вісімдесят шість) гривень 47 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: