ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 953/16641/19

Провадження № 22-ц/818/2486/20

29 квітня 2020 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 27 січня 2020 року у складі судді Ніколаєнко І.В. по справі № 953/16641/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначає, що з 15 травня 2010 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам.

З 14 липня 2019 року відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Він не має постійної роботи, але їй відомо, що розмір його доходів є достатнім для належної допомоги дитині в розмірі 2500 гривень на місяць.

Також син отримує уроки англійської мови за 1000 гривень на місяць, йому придбаваються підручники та зошити, що складає 200 гривень на місяць, на харчування в школі витрачається 400 гривень. Дитина відвідує гурток бальних танців, за який сплачуються кошти в розмірі 2000 гривень.

Просить розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 , стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 гривень щомісячно та додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 21 серпня 2019 року і до повноліття дитини, а також судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, згоден на розірвання шлюбу. Щодо стягнення аліментів в розмірі 2500 гривень зазначив, що його матеріальний стан є складним, на даний час в його власності не перебуває рухомого чи нерухомого майна, тому вважає, що аліменти підлягають стягненню в розмірі, встановленому законодавством. Позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат у розмірі 1500 гривень не визнав, зазначивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження таких витрат.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 27 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 15.10.2010 року, актовий запис № 447 - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 серпня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 -768, 40 гривень, на користь держави - 768,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню. Щодо стягнення аліментів, то відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, а тому аліменти у визначеному законом розмірі підлягають стягненню. Позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат задоволенню не підлягають, оскільки доказів, що витрати на відвідування гуртка бальних спортивних танців складають 2000 гривень на місяць та інші такі ж витрати позивачкою не надано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду частково скасувати та ухвалити нове про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 2500 гривень та додаткових витрат у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Нею надано докази того, що дитина отримує уроки англійської мови, придбання підручників та зошитів потребує матеріальних витрат, є витрати на додаткове харчування у школі. Дитина відвідує гурток бальних танців та професійно займається бальними спортивними танцями з квітня 2016 року, постійно приймає участь у Всеукраїнських змаганнях та тренувальних зборах.

Також, кожен день дитині необхідно харчуватися, вживати вітаміни, отримувати необхідну медичну допомогу у разі потреби, оздоровлюватися раз на рік та інше.

Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, доказів того, що він є непрацездатним або має проблеми зі здоров`ям.

Визначення мінімально допустимого розміру сплати аліментів, який може бути присуджений тільки у разі наявності та підтвердження всіх вище перелічених обставин, унеможливлює сплату аліментів у розмірі, достатньому для гармонійного розвитку дитини.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи з 15 жовтня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбу, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є достатнім та відповідатиме інтересам дитини.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 180; 181 ч.1-3; 182; 183 ч.1,184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів враховується стан здоров`я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2 зазначає, що розмір аліментів є для нього значним, посилається на відсутність коштів та нерухомого майна, погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеним як 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивач заперечує щодо визначеного розміру аліментів, вважаючи його недостатнім для розвитку дитини.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_2 є працездатною особою; як він сам вказує не працює. Доказів щодо свого майнового стану, рівня отримуваних доходів, стану здоров`я або інших обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у більшому розмірі ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку відповідачем не надано.

Крім того, позивачкою заявлено вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, вразовуючи, що відповідач не працює.

Відповідно до вимог ст. 184 ч.1 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Тобто, саме одержувач аліментів визначає можливість стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Позивачка позовні вимоги не змінювала.

Стягуючи аліменти в частині від доходу відповідача, а не в твердій грошовій сумі суд вийшов за межі позовних вимог.

Отже, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає зміні.

Щодо стягнення додаткових витрат, то суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що син займається бальними танцями, що потребує значних витрат. Також син займається англійською мовою, необхідні кошти для придбання підручників, харчування. Розмір додаткових витрат на дитину оцінує в 1 500 грн. на місяць.

З матеріалів справи вбачається, що з квітня 2016 року ОСОБА_4 син сторін - професійно займається бальними спортивними танцями, постійно приймає участь у Всеукраїнських змаганнях та тренувальних зборах.

Однак, у відповідності до ст. 81 ЦПК України позивачкою не надано доказів щодо необхідності щомісячних витрат у зв`язку з відвідуванням спортивної секції .

Дана сума не деталізована, не обґрунтована, з чого вона складається та орієнтовний розрахунок таких витрат з зазначенням систематичності їх характеру( необхідність постійного придбання певних речей для тренувань, участь у змаганнях, які мають регулярний характер, їх вартість тощо) позивачкою не наведено.

Доказів, що такі витрати є систематичними, позивачкою не надано.

Відвідування уроків з англійської мови також не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Доказів щодо стану здоров`я дитини та необхідності спеціального харчування позивачкою також не надано.

За таких обставин підстав для стягнення додаткових витрат не вбачається.

В іншій частині рішення суду не оскаржується і судовою колегією не переглядається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 27 січня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.08.2019 року до досягнення дитиною повноліття - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000 (дві тисячі гривень), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 22 серпня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 квітня 2020 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

О.Ю. Тичкова