Справа № 487/931/20
Провадження № 2-о/487/65/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2020 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Темнікової А.О., за участю секретаря Демиденко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва 12.02.2020 року з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3 ; визнати ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Владивосток Приморського краю, Росія, та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Львова.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначено, що 11.12.2012 року її батьком ОСОБА_3 було складено заповіт на її ім`я, яким він заповідав всю належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 батько помер. 11.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про відкриття спадкової справи. 12.11.2019 року за №1767/02-14 заявник отримала лист від Першої львівської нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадину за заповітом у зв`язку із неможливістю встановити родинні відносини із спадкоємцем через розбіжності в прізвищах.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 14.02.2020 року було відкрито провадження у справі.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Демченко Н.В. у судове засідання не з`явились, подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до яких заяву про встановлення факту підтримали та наполягали на її задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , дружина померлого ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої вимоги ОСОБА_1 визнала та не заперечувала проти їх задоволення і встановлення факту, що остання є дочкою ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами заяви, а також копію спадкової справи №209/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , суд приходить до наступного.

Згідно ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За нормами ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Статтею 319 ЦПК України регламентовано, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч. 2 ст. 319 ЦПК України).

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України).

Згідно частин 1 та 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішення спору про право.

Судом встановлено, що згідно заповіту серїї ВТВ НОМЕР_1 від 11.12.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Гусар Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1-1226, ОСОБА_3 , податковий номер НОМЕР_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Владивосток Приморського краю, Росія, на випадок своєї смерті зробив розпорядження та всю належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 заповідав своїй доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаний заповіт, згідно витягу №32738024 від 11.12.2012 року, зареєстровано у спадковому реєстрі за номером 53904651.

10.05.2019 року ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Владивосток Приморського краю, помер у віці 82 роки, про що 10.05.2019 року складено відповідний актовий запис №253, та про що Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 28.05.2019 року видано свідоцтво серії НОМЕР_3 .

Аналогічна інформація міститься у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №2 від 18.07.2019 року.

Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 від 11.07.2019 року остання звернулася до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 її батька ОСОБА_3 . Заява посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Поліщук Л.В. (бланк ННХ 251701).

Крім того, 07.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Першої львівської нотаріальної контори з заявою №923 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 .

Листом від 12.11.2019 року за №1767/02-14 Першої львівської нотаріальної контори відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 на 7/12 частин квартири АДРЕСА_1 , оскільки з поданих документів неможливо встановити родинні відносини із спадкоємцем через розбіжності в прізвищах, а саме: прізвище спадкодавця згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , а прізвище батька ОСОБА_1 згідно її свідоцтва про народження ОСОБА_5 .

Згідно повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління реєстрації міста Львова, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_6 , росіянин.

Аналогічна інформація міститься у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №8 від 07.11.2019 року.

Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Львова, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перемінила прізвище на ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища 10.06.2004 року зроблено запис №36.

Згідно висновку Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.01.2020 по справі №442/15.1-6.6.2 ОСОБА_1 було відмовлено у зміні прізвища батьків заявниці з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 » в актовому записі про її народження. Отже заявник не має іншої можливості, окрім як у судовому порядку, одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а саме: факт її родинних відносин із батьком.

Відповідно до наявного в матеріалах спадкової справи №209/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом, складеного державним нотаріусом Першої львівської нотаріальної контори Гусар Л.В. від 06.02.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-41, нотаріусом було посвідчено, що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є його дружина ОСОБА_2 до Ѕ частки у спадщині, та його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКППНОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, факт того, що ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_3 посвідчено нотаріусом під час видачі зазначеного вище свідоцтва про спадщину №1-41 від 06.02.2020 року.

Визнавався вказаний факт і самим спадкодавцем ОСОБА_3 за своє життя, який складаючи заповіт 11.12.2012 року, зазначив про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його донькою.

Також факт того, що спадкодавець ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 підтверджено ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_3 , яка пережила спадкодавця.

З огляду на викладене, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 та наявності підстав для її задоволення, оскільки під час судового розгляду з сукупності досліджених судом, належних, допустимих та узгоджених між собою доказів було встановлено факт того, що спадкодавець ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 . При цьому суд враховує, що вказаний факт породжує юридичні наслідки; за наведених вище обставин чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує цей факт; встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не пов`язується з наступним вирішення спору про право.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Куруючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, ст.ст.1233, 1235, 1236, 1245 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Владивосток Приморського краю, Росія, та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Згідно п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народилась у місті Львові, адреса: АДРЕСА_2 , РНОКППНОМЕР_6 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народилась в АДРЕСА_3 , РНОКППНОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 27.04.2020 року.

Суддя А.О. Темнікова