Номер провадження: 22-ц/813/2992/20
Номер справи місцевого суду: 522/8241/18
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24.04.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,-

встановила:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та відшкодування моральної шкоди, в якому просила суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь безпідставно отримані грошові кошти в сумі 120 000,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Позов мотивований тим, що на початку серпня 2015 року відповідач ОСОБА_2 незаконно отримав від її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належні їй грошові кошти в сумі 4000,00 доларів США, що на той момент за курсом НБУ складало 120 000,00 грн., з наступних підстав.

Позивачка вказує в позові, що 11 червня 2015 року слідчою Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 було розпочато кримінальне провадження № 000017 за заявою ОСОБА_2 , який в своїй заяві стверджував, що вона (позивачка) отримала від нього шахрайським чином та не повернула його грошові кошти в сумі 120 000,00 грн.

31 липня 2015 року їй (позивачці) вручено під розписку підозру та обвинувальний акт по кримінальному провадженню. ОСОБА_1 стверджувала, що незаконне притягнення її до кримінальної відповідальності стало підставою для незаконних дій відповідача, який змусив її батьків в погашення нібито перед ним боргу передати йому її гроші в сумі 4000,00 доларів США.

Кримінальне провадження № 000017 за заявою ОСОБА_2 за обвинуваченням позивачки у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, було закрите 29 грудня 2016 року після надання ОСОБА_1 прокурору та ОСОБА_2 доказів, що свідчили про виконання нею обов`язків за договором з ОСОБА_2 по представництву його інтересів за врегулюванням його заборгованості перед АТ «Укррсиббанк».

Позивачка зазначає в позові, що в постанові про закриття кримінального провадження прокурором вказано наступне: «Відповідно до показів потерпілого, ОСОБА_1 ніколи не відмовлялась від повернення коштів в сумі 120 000,00 грн. Крім того, під час підготовчого засідання у Київському районному суді м.Одеси, адвокат потерпілого ОСОБА_2 повідомив суд, що кошти було повернуто ОСОБА_2 . Таким чином, факт несвоєчасного повернення коштів не може свідчити про наявність у боржника умислу на заволодіння грошовими коштами, так як ОСОБА_1 ніколи не відмовлялась повернути отримані кошти».

Так, позивачка вказує, що у вказаній постанові про закриття кримінального провадження №000017 від 29 грудня 2016 року прокурор підтверджує факт незаконного отримання грошових коштів відповідачем ОСОБА_2 від її імені від її батьків, але ОСОБА_2 не мав права вимагати та отримувати від її батьків жодних належних їй грошей, бо вона нічого йому не винна та винна не була ніколи, саме тому 01 липня 2016 року вона звернулась до Суворовського ВП ГУНП в м.Одесі із заявою про вчинення ОСОБА_2 злочинів, передбачених ст.383, 189, ч.3 ст.190 КК України.

За заявою ОСОБА_1 відносно вчинення ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, Суворовським ВП ГУНП в м.Одесі було зареєстровано кримінальне провадження №0000710 за ч.1 ст.190 КК України, де її було визнано потерпілою та допитано в якості свідків її батьків, які віддали відповідачу грошові кошти в сумі 4000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті склало 120 000,00 грн.

Позивачка стверджує, що, оскільки ОСОБА_2 було скоєно правопорушення відносно неї за ч.1 ст.190 КК України, де її визнано потерпілою, то в даному випадку ОСОБА_2 внаслідок його протиправних дій, спрямованих на незаконне отримання коштів, незаконне обвинувачення її у злочині, якого вона не скоювала, завдано їй та її батькам моральної шкоди, яка полягала у приниженні честі, гідності, престижу, ділової репутації, моральних переживань, у порушенні права у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми та інше.

На підставі викладеного, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 15 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Вказане рішення суду оскаржене у апеляційному порядку ОСОБА_1

23 квітня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід суддів Одеського апеляційного суду у складі Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П. з підстав існування обставин, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів, а саме: на думку ОСОБА_1 , вказаним складом суддів було порушено процесуальні строки розгляду справи, також, заявник вважає незаконним проведений авторозподіл даної цивільної справи. Крім того, ОСОБА_1 у заяві про відвід вказує на те, що колегія суддів до початку розгляду справи по суті вже сформувала свою думку по справі, оскільки колегією суддів Одеського апеляційного суду в складі судді Калараш А.А. (головуючий суддя), суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. при розгляді іншої справи №522/2210/16-ц були постановлені незаконні, на думку заявника, судові рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За правилами п. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Колегія суддів доходить до висновку, що викладені ОСОБА_1 у заяві про відвід доводи стосовно того, що на думку заявника, вказаним складом суддів було порушено процесуальні строки розгляду справи, а також незаконним є проведений авторозподіл даної цивільної справи, - є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно інформації, яка міститься в автоматизованій системі документообігу суду КП «Д-3», 12 липня 2019 року до Одеського апеляційного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та відшкодування моральної шкоди, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 травня 2019 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 липня 2019 року, цивільну справу розподілено колегії суддів складом: Сєвєрова Є.С. - головуючий суддя (суддя-доповідач), судді - Колесніков Г.Я., Вадовська Л.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (у зв`язку із заявленим самовідводом головуючого судді по справі Сєвєрової Є.С. та суддів учасників колегії: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.), цивільну справу 02 жовтня 2019 року повторно розподілено колегії суддів складом: Погорєлова С.О. - головуючий суддя (суддя-доповідач), судді - Таварткіладзе О.М., Заїкін А.П.

Вказаний Протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 жовтня 2019 року свідчить про те, що розподіл справи відбувався за допомогою АСДС, що спростовує доводи заявника про незаконність проведеного авторозподілу даної цивільної справи.

Ухвалою судді судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О. від 08 жовтня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 травня 2019 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 травня 2019 року. Зупинено дію рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.

Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного розгляду, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2020 року постановлено підготовку цивільної справи до судового розгляду в апеляційній інстанції вважати закінченою. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Розгляд справи протягом вказаного часу обумовлений тим, що усі справи, які надходять до судді, призначаються до розгляду в порядку черговості (окрім справ, розгляд яких має відбуватися першочергово:- справи, в яких існує загроза життю чи здоров`ю скаржника (позивача), або вирішення яких напряму впливає на фізичний стан скаржника (позивача); - справи, в матеріалах яких наявне клопотання про виключні життєві обставини фізичної особи; - справи, в яких під загрозою перебуває благополуччя дитини), також врахуванню підлягає факт надмірного навантаження на суддів, яке тривалий час існує у Одеському апеляційному суді, у зв`язку із чим призначити справу на більш ранню дату не вбачалось можливим.

Крім того, безпідставним є довід заяви про відвід ОСОБА_1 про те, що колегія суддів до початку розгляду справи по суті вже сформувала свою думку по справі, оскільки колегією суддів Одеського апеляційного суду в складі судді Калараш А.А. (головуючий суддя), суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. при розгляді іншої справи №522/2210/16-ц були постановлені незаконні, на думку заявника, судові рішення. Вказаний довід не має правового значення при вирішенні даної справи, і свідчить про незгоду заявника із процесуальними рішеннями суддів, ухваленими у іншій справі, що не може бути підставою для відводу.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Згідно ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючись ст. ст. 36-40, 268 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П., - необґрунтованим.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе