РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Кравченко А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що їй та її донці ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право спільної сумісної власності від 23.02.1994 року належить квартира АДРЕСА_1 . У вказаній вище квартирі окрім неї та доньки ОСОБА_3 значиться зареєстрованим але не проживає її онук та відповідач по справі ОСОБА_2 , який виїхав до РФ на постійне місце проживання.

Оскільки відповідач у спірному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, витрати по утриманню квартири не несе, у зв`язку з чим, просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.11.2019 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Від відповідача відзиви до суду не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 23.02.1994 року виданого Фондом комунального майна м. Херсона та на підставі розпорядженням за №12102 від 23.02.1994 року зареєстрованого в БТІ в реєстровій книзі №63 за реєстровим №24640 ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 10.04.2019 року виданої ОСББ «Булат» про те що за адресою: АДРЕСА_2 занчаться зареєстрованими власник _ ОСОБА_1 , донька ОСОБА_3 , та онук ОСОБА_2 .

Відповідно до акту про не проживання складеного головою ОСББ «Булат» вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 значиться зареєстрованим але не проживає ОСОБА_2 .

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Доказів, які б підтверджували, що відповідач цікавився чи цікавиться житловою площею, та намагається вселитися у спірну квартиру, а також поважності причин його відсутності у житлі, суду не надано.

Суду також не надано доказів укладення між сторонами угоди щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає в ньому більше ніж один рік без поважних причин, між позивачем та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., так як позивач відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позову.

На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150 ЖК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., керуючись ст. ст. 6-13, 81, 133,141, 258, 259, 263- 265,279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до для початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко