Справа № 485/725/20
Провадження № 2/485/334/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

представника служби у справах дітей та ООП Снігурівської РДА Мельник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Снігурівської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області, Орган опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

В червні 2020 року орган опіки та піклування Снігурівської міської ради Миколаївської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані слідуючими обставинами.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мати близько 10 років з сім"єю не проживає, життям дитини не цікавиться, її вихованням та утриманням не займається, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: залежність від опіатів, залежність від алкоголю. Відповідно інформації Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області систематично притягувалась до відповідальності за ч. 2 ст. 181-1 КУпАП за заняття проституцією, за ст. 178 КУпАП за розпиття спиртних напоїв та появу в громадських місцях в нетверезому стані.

Батько не працює, систематично зловживає алкоголем, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: залежність від алкоголю, та на обліку лікаря фтизіатра з діагнозом: туберкульоз. Вихованням та утриманням дитини не займається.

Вихованням та утриманням дитини тривалий час займалася бабуся ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Після її смерті батько вигнав доньку з дому та зловживає алкоголем зі сторонніми чоловіками. Сама неповнолітня проживає у своєї подруги та однокласниці ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_6 .

Вжитими заходами домогтися належної поведінки відповідачів не вдалося. Так, з відповідачем неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов"язків, він притягувався до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов"язків по вихованню дитини. Неодноразово був під соціальним супроводом, раніше був позбавлений батьківських прав. З відповідачкою робота проводилась, коли вона проживала з сім"єю, після залишення нею дітей, вживати до неї заходи не представлялось можливим.

Хронічний алкоголізм, наркоманія та аморальний й асоціальний спосіб життя відповідачів створюють реальну загрозу для здоров"я та життя дитини, її фізичного, психічного і морального розвитку та є прикладом для наслідування подібної поведінки.

На підставі викладеного, позивач просить суд позбавити обох відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягнути з них аліменти, згідно ст. 166, ст. 182, ст. 193 СК України, для перерахування на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

У судове засідання позивач свого представника не забезпечив, міський голова Снігурівської міської ради Миколаївської області Л.Голобля звернувся до суду з листом від 19.10.2020 року, у якому просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та завчасно, попередньо у своїй заяві від 22.09.2020 року повідомила суду, що позовні вимоги не визнає (а.с.70).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що від виконання батьківських обов"язків не ухилявся, доньку з дому не виганяв, вона самостійно пішла проживати до ОСОБА_7 , любить свою дитину, бажає її повернення, обіцяє, що зловживати алкогольними напоями припинить.

Представник третьої особи, враховуючи інтереси дитини вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача про позбавлення обох відповідачів батьківських прав.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до таких висновків.

Як вбачається з заявленого позивачем позову він обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, згідно якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області 17 вересня 2009 року на підставі актового запису № 54 складеного 17 травня 2006 року (а.с.9), актовим записом про народження дитини та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.38-41).

Відповідачі разом з донькою зареєстровані за адресою по АДРЕСА_1 , згідно довідок виконавчого комітету Снігурівської міської ради Миколаївської області від 03.06.2020 року, однак мати дитини з сім"єю за місцем реєстрації не проживає (а.с.7-8).

Родина з 2007 року перебуває на обліку у Снігурівській міській раді, як така де батьки не створили належних умов для утримання, навчання та виховання дітей.

Як слідує з медичних довідок лікаря-нарколога Снігурівської ЦРЛ ОСОБА_8 датованих 02.11.2016 року, ОСОБА_1 знаходився на "Д" обліку у лікаря-нарколога з приводу хронічного алкоголізму з 2008 по 2012 роки, був знятий у зв"язку з поліпшенням; ОСОБА_2 знаходиться на "Д" обліку в обласному наркодиспансері з 2013 року з діагнозом: синдром залежності від опіоїдів та залежності від алкоголізму (а.с.14-15).

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2009 року ОСОБА_1 був позбавлений батьківських прав відносно його двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки батько зловживав спиртними напоями, вихованням та утриманням дітей не займався (а.с.48-49). В березні 2011 року відповідач звернувся до суду з позовом про поновлення його в батьківських правах відносно дітей та рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 травня 2011 року його позов задоволено (а.с.50).

13 вересня 2016 року до Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся гр. ОСОБА_10 з заявою про те, що його син ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями. Під час виїзду слідчо-оперативної групи було виявлено вдома ОСОБА_10 який в п"яному стані спав, в сусідній кімнаті відпочивала його менша донька. З пояснення батьків ОСОБА_1 стало відомо, що з 10.09.2016 року їх син постійно зловживає спиртними напоями та приводить додому людей з якими в кімнаті де спить малолітня дитина на її очах вживає спиртні напоїв. Під час чергових запоїв ОСОБА_1 не цікавиться життям дитини, тому її вихованням під час запоїв батька займаються дід та баба (а.с.17).

За інформацією Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області станом на 02.11.2016 року, ОСОБА_1 за 2016 рік тричі притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184, ч.2 ст.184 та ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.16).

Відповідно до наданих міським головою Снігурівської міської ради характеристик від 03.06.2020 року, ОСОБА_1 за місцем реєстрації та проживання зарекомендував себе з негативного боку, як такий що зловживає алкоголем, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, живе за рахунок тимчасових підробітків. ОСОБА_2 як така, що офіційно не працює, безвідповідальна, аморальна, брехлива, доходи не відомі, за місцем реєстрації не проживає. До міської ради надходили усні та письмові повідомлення від навчального закладу та громадян щодо неналежного виконання відповідачами батьківських обов"язків (а.с.10-11).

Так, 20 лютого 2020 року директор Снігурівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 ОСОБА_11 звертася до Снігурівської міської ради з повідомленням про те, що від класного керівника учениці 8-А класу ОСОБА_3 надійшла інформація про недостатній батьківський контроль за проведенням дитиною вільного часу. Виявлено випадок, коли дитина знаходилась в стані алкогольного сп"яніння. У дівчини знаходиться картка виплат батька, коштами розпоряджається особисто неповнолітня. Зафіксовано, що ОСОБА_3 часто не мешкає вдома, а ночує в однокласниці ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_6 . Обидві дівчини ОСОБА_3 та ОСОБА_14 мають випадки запізнення на 1-й, 2-й урок, або поодинокі пропуски навчальних днів без певних поважних причин (а.с.18).

За вказаним фактом т.в.о. старшого інспектора ЮП СП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області Дмитрієвою А. була проведена перевірка та встановлено, що батько ОСОБА_1 дійсно приділяє доньці недостатньо уваги та не контролює проведення дитиною вільного часу. В діях ОСОБА_1 формально вбачаються ознаки ст. 184 КУпАП "невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов"язків щодо виховання дітей", але притягнути його до адміністративної відповідальності неможливо у зв"язку з його перебуванням на лікуванні в Миколаївському обласному туберкульозному диспансері (а.с.19-20).

Як слідує з актів обстеження матеріально-побутових умов життя сім"ї/особи неповнолітньої ОСОБА_3 від 28.11.2019 р. та 04.03.2020 р., встановлено що дитина проживала разом з батьком ОСОБА_1 , дідусем ОСОБА_10 та бабусею ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 . Помешкання складається з 3 жилих кімнат, в наявності електропостачання, водопостачання в дворі, є всі необхідні меблі, з побутової техніки телевізор та електрочайник. В будинку пічне опалення, в наявності дрова та вугілля, які придбали бабуся і дідусь ОСОБА_3 . Вони також матеріально допомагають дівчинці забезпечуючи продуктами харчування, речами першої необхідності. Батько лише частково забезпечує дитину, так як не має постійної роботи та заробітку. ОСОБА_3 має необхідний сезонний одяг, взуття, шкільне приладдя. В наявності невеликий запас продуктів харчування та свіжоприготована їжа (а.с.21-22).

28 листопада 2019 року та 25 лютого 2020 року спеціалістом Снігурівської міської ради ОСОБА_1 було попереджено про наслідки ухилення від виконання передбачених законодавством обов"язків щодо забезпечення необхідних умов утримання, навчання та виховання дітей (а.с.25-26).

При проведенні обстежень умов життя дівчинки 13 травня 2020 року з будинку ніхто не вийшов. Сусіди повідомили, що на днях батько ОСОБА_1 вивозив з будинку металобрухт з невідомою жінкою. ОСОБА_3 проживає вдома, але тиждень тому проживала у ОСОБА_7 , з донькою якої вона дружить. При відвідуванні ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 з"ясовано, що неповнолітня ОСОБА_3 дійсно знаходиться за даною адресою та сама дівчинка пояснила, що коли батько випиває спиртні напої вона йде жити до подруги ОСОБА_15 . При перевірці 28 травня 2020 року, ОСОБА_1 вдома не було. З будинку вийшов чоловік в нетверезому стані та сказав, що він приятель ОСОБА_1 , приїхав з Харківської області. З його слів, ОСОБА_1 пішов в магазин за продуктами, а ОСОБА_3 поїхала в гості, але куди і коли він не знає (а.с.23-24).

За викликом до Снігурівської міської ради ОСОБА_1 для надання пояснень з приводу зазначених у акті обстеження від 13 травня 2020 року фактів не з"явився.

01 червня 2020 року до Снігурівської міської ради із заявою звернулася неповнолітня ОСОБА_3 з проханням в надані допомоги з приводу того, що вона близько року періодично проживає у своєї подруги ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , оскільки мати з нею не проживає, її життям не цікавиться, місце проживання матері не відомо. Батько часто зловживає алкоголем, останнім часом приводить додому сторонніх чоловіків з якими вживає спиртне (а.с.12).

З письмових пояснень старшої сестри ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , від 18.09.2019 року відомо, що їх мати проживає окремо вже сьомий рік, нічим їм із сестрою не допомогала, не спілкувалася з ними, з днем народження не вітала, не цікавилась їх здоров"ям та життям (а.с.13).

З матеріалів справи слідує, що відповідачка ОСОБА_2 з 16 липня 2009 року перебувала на лікуванні у Миколаївському центрі соціальної реабілітації наркозалежних "Нове Покоління", куди станом на 22 жовтня 2009 року забирала своїх дітей. З 2011 року діти проживали разом із батьком у м.Снігурівка.

За інформацією Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області станом на 02.11.2016 року, ОСОБА_2 за період з 2012 по 2016 роки 12 разів притягувалася до відповідальності за ч. 2 ст. 181-1 КУпАП, та по одному разу за ч.1 ст. 178 та ч.2 ст.178 КУпАП (а.с.16).

Згідно із довідкою №20 від 14 вересня 2020 року ОСОБА_2 з 18 листопада 2019 року перебуває у реабілітаційному центрі для алко-наркозалежних при благодійній організації "Благодійний фонд "Сила духу" за адресою: Дніпропетровська обл., м.Діпро, вул.Ванцетти 7/9, строк реабілітації 1 рік. За час реабілітації ОСОБА_2 зарекомендувала себе з позитивної сторони. Відповідальна, виконавча (а.с.72).

Після звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачка ОСОБА_2 27 серпня 2020 року з"явилася до ООП та повідомила, що проживає у м.Снігурівка разом із донькою у винайманому будинку, влаштувалася на роботу. ОСОБА_2 було взято під соціальний супровід 27.08.2020 року з метою підвищення батьківського потенціалу та подолання складних життєвих обставин.

05 жовтня 2020 року працівникам Снігурівського РЦ СССДМ зателефонувала ОСОБА_16 та повідомила, що ОСОБА_2 почала зловживати спиртними напоями, у зв"язку з цим неповнолітня ОСОБА_3 тимчасово перебуває у неї. Також, ОСОБА_16 розповіла що ОСОБА_2 в стані алкогольного сп"яніння ображала дитину нецензурною лайкою та вигнала її з дому, про що Центром повідомлено Снігурівську міську раду та службу у справах дітей Снігурівської РДА.

При проведенні повторних на час розгляду справи у суді 05 жовтня 2020 року фахівцями центру актів обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідачки ОСОБА_2 за адресою по АДРЕСА_3 , останню виявлено в нетверезому стані, поводила себе агресивно, використовувала нецензурну лайку. Пізніше прийшла донька ОСОБА_3 і повідомила, що її мати в такому стані перебуває вже близько 10 днів. Також донька пояснила, що з роботи матір вигнали, їжу вона не готує, продукти харчування відсутні. Дівчинка їсть у сусідки з якою склалися дружні відносини. Мати дівчинки на поставлені запитання не відповідала, тільки кричала щось незрозуміле. Дитина повідомила, що залишиться у сусідки, а потім піде до батька та старшої сестри.

06 жовтня 2020 року спеціалістами Снігурівської міської ради проведено обстеження матеріально-побутових умов життя відповідача ОСОБА_1 за адресою по АДРЕСА_1 , останній був тверезий, в наявності продукти харчування (крупи, овочі, олія), з приготованої їжі суп. Умови проживання в межах норми, житло потребує прибирання. ОСОБА_1 повідомив що донька ОСОБА_3 протягом останнього часу заходила 1 раз, поїла та пішла. На питання, чому донька не живе вдома, відповів що не має на неї впливу. З батьком проживає старша повнолітня донька ОСОБА_17 та онука (донька ОСОБА_18 ).

Згідно повідомлення директора Снігурівського РЦСССДМ Бурбели К. від 19.06.2020 року №167, сім"я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під соціальним супроводом не перебували. ОСОБА_2 за допомогою до центру не зверталася, місце знаходження жінки не відоме. ОСОБА_1 на контакт з працівниками центру не виходить. Неодноразово фахівці із соціальної роботи разом зі спеціалістами міської ради намагалися обстежити умови проживання родини та скласти оцінку потреб родини, але чоловік не виходить на подвір"я. Зі слів сусідів встановлено, що чоловік постійно вживає алкогольні напої, ніде не працює, часто виганяє доньку з будинку, у зв"язку з чим дівчина змушена проживати у знайомих тривалий час (а.с.46).

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що працює директором Снігурівського РЦСССДМ, з липня 2020 року відповідачів було взято під соціальний супровід, ОСОБА_1 погодився пройти курс лікування від алкогольної заежності, працевлаштуватися, налагодити відносини з донькою, однак до цього часу рекомендації працівників центру не виконав. ОСОБА_2 дотримувалася всіх рекомендацій, влаштувалася на роботу, винайняла житло, забрала до себе доньку, з якою проживала до початку жовтня, після чого почала зловживати алкогольними напоями, все покинула та поїхала у невідомому напрямку. За такого її було знято з соціального супроводу з негативним результатом.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що донька відповідачів ОСОБА_3 дійно протягом останнього року періодично проживає у неї, оскільки мати не цікавиться дитиною, а батько зловживає алкогольними напоями. Останні 6 місяців він матеріально її не утримував. Разом з тим, він добрий господар, має город, у будинку є все необхідне для проживання дитини.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 12 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) та ст. 171 СК України, суд заслуховував неповнолітню ОСОБА_3 , яка вказала, що її мати не цікавиться нею, покинула її та поїхала, тому вона не проти позбавлення її батьківських прав. Батько ж зловживає спиртними напоями, однак вона його любить, й у разі якщо він припинить зловживати алкоголем вона бажає проживати з ним.

У висновку ООП Снігурівської райдержадміністрації № 19 від 27.08.2020 року визнано за доцільне та таке, що відповідає інтересам дитини позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 на думку ООП буде суперечити інтересам дитини (а.с.65).

У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, встановлено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Відповідно до ст.З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пункти 94 - 102 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мамчур проти України » від 16.07.2015 року (заява №10383/09 ): при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по - перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по - друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Безвідповідальне відношення батьків до виховання та утримання дитини, їх байдуже ставлення до її потреб, сприяло тому, що дитина пішла з дому та тривалий час проживає у чужій сім"ї. З наведеного суд приходить до висновку, що поведінка відповідачів по невиконанню батьківських обов"язків є винною. При цьому, ОСОБА_1 з"явився у судове засідання, виявив інтерес до дитини, позитивно відреагував на зауваження, запевнивши, що змінить свою поведінку на краще. Тоді як ОСОБА_2 своєї поведінки не змінила, покинула дитину та поїхала у невідомому напрямку, до суду не з"явилася. На даний час дитина проживає у сім"ї свідка ОСОБА_7 , до батька повертатися не бажає за зловживання ним періодично алкогольними напоями.

Разом з тим, враховуючи встановлені вище обставини справи, завіряння відповідача щодо бажання виховувати дитину та вжиття заходів, думку дитини, яка є прихильною до батька, а також те, що відповідач на даний час взятий державною під соціальний супровід, який продовжує здійснюватися, суд вважає, що ОСОБА_1 слід надати можливість довести, що він може належно виконувати свої батьківські обов`язки та бути добрим батьком для своєї дитини, його поведінка не є незворотною.

Тому, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав є передчасним, в зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до нього в цій частині необхідно відмовити.

Разом з тим, наведені докази є достатніми для переконання про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини, що є виправданим та співмірним, та таким, що буде в інтересах дитини.

У відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки цей висновок є недостатньо обґрунтованим, здійснений без урахування характеристик матері та батька дитини, їх дійсного ставлення до виконання батьківських обов`язків, а також думки самої дитини.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями й у цей час дитиною-підлітком не цікавиться, курс лікування від алкогольної залежності не пройшов, не став на облік безробітних для пошуку офіційної роботи, що, на думку суду, створює реальну загрозу для здоров"я, життя та морального виховання, порушує права дитини на її проживання у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, суд приходить до висновку про необхідність відібрання неповнолітньої доньки від батька і передачі її органу опіки та піклування з покладанням на останнього обов`язку по здійсненню контролю за виконанням батьком своїх обов`язків, змін в його поведінці.

У відповідності до ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд вирішує питання про стягнення аліментів на дітей.

Оскільки неповнолітня дитина відповідачів не отримує від них грошової та іншої допомоги, аліменти підлягають примусовому стягненню.

Під час вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню частково.

У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов органу опіки та піклування Снігурівської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні позову органу опіки та піклування Снігурівської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Відібрати у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати органу опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 червня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с-ще Садове Снігурівського району Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 червня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

Зобов"язати орган опіки та піклування Снігурівської міської ради Миколаївської області відкрити у відділенні Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" особистий рахунок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, про що повідомити боржникам.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с-ще Садове Снігурівського району Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Повне судове рішення складено- 26.10.2020 року.