Справа № 346/936/20
Провадження № 2/346/937/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Махно Н.В.,

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі, -

В С Т АН О В И В:

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок та господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . Він, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 подавши до нотаріуса у шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Однак постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки право власності за померлим ОСОБА_2 не зареєстровано. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку і господарських будівель, за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав в суд клопотання про розгляд справи у відсутності представника, позов визнав повністю.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов`язки до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 , що підтверджується копією довідки Спаської сільської ради Коломийського району від 21 жовтня 2019 року №1461 (а.с.9).

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів №65975 від 10.02.2020 року виданої Коломийським МБТІ право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року не зареєстровано (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23 травня 2019 року ( а.с.6).

Померлий ОСОБА_2 залишив заповіт посвідчений 19 грудня 2017 року секретарем Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області Легуняк О.М. та зареєстрований в реєстрі за №40, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с.8)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок, господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , яку фактично прийняв ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії довідки Спаської сільської ради №1461 від 21 жовтня 2019 року померлому ОСОБА_2 належав житловий будинок в АДРЕСА_1 на неприватизованій земельній ділянці Спаської сільської ради. Тип будівлі-робітничий. На момент смерті ОСОБА_2 в житловому будинку ніхто не був зареєстрований. Заповіт від імені померлого ОСОБА_2 посвідченого виконкомом Спаської сільської ради за №40 від 19.12.2017 року не змінювався і не скасовувався (а.с.9)

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що право власності на вищевказане нерухоме майно не зареєстровано (а.с.7).

Згідно даних технічного паспорту в АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок, сарай, сарай (а.с.12-14).

Згідно звіту про оцінку майна від 27 лютого 2020 року вартість житлового будинку, загальною площею 48,2 кв.м.,житловою площею 38,9 кв.м., площею кухні 3,2 кв.м., з належними до нього сільськогосподарськими спорудами: сарай літ.Б, сарай літ.В, що знаходиться в АДРЕСА_1 становить 74 679,00 грн. (а.с.15-31)

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до абзацу другого п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з часу державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності даним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності державної реєстрації, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Тому до набрання чинності Цивільного Кодексу України, 2003 року та Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, не залежало від державної реєстрації.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є належно обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 328, 331, 392, 1216, 1218, 1241, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 247 ч.2, 263,264,265,268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Махно Н. В.