РІШЕННЯ

іменем України

13 квітня 2020 рокуСправа №451/244/20
Провадження № 2/451/532/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/244/20 за позовом ОСОБА_1 - представника позивача ОСОБА_2 до Радехівської міської ради Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

21 лютого 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до Радехівської міської ради Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько позивача - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина дядька - ОСОБА_4 , яка була Спадкодавцем відносно свого чоловіка - ОСОБА_3 . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 було зареєстровано народження ОСОБА_5 . Батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 1936 року, було зареєстровано одруження громадянина ОСОБА_3 та громадянки ОСОБА_8 . Після одруження було присвоєно прізвище чоловіку - ОСОБА_3 та дружині - ОСОБА_3 . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Немилів, Радехівського району, Львівської області. Батько - ОСОБА_10 , мати - ОСОБА_11 . Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 виданого повторно12.08.1976 року вбачається, що ОСОБА_12 (мати Позивача ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Немилів, Радехівського району, Львівської області. Батько - ОСОБА_10 , мати - ОСОБА_11 . Виходячи з вищенаведеного, вбачається, шо ОСОБА_14 та мати позивача ОСОБА_12 буди рідними братом та сестрою, а ОСОБА_14 був дядьком для Позивача - ОСОБА_2 . Згідно довідки № 547 від 27.11.2003 року, виданої органом реєстрації актів громадського стану у Радехівському районі Львівської області, вбачається, що 08 лютого 1934 року в церкві села Хмільно, Радехівського району Львівської області, було зареєстровано одруження громадянина ОСОБА_15 та громадянки ОСОБА_12 . Після одруження було присвоєно прізвище чоловіку - ОСОБА_15 та дружині - ОСОБА_12 . Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 09.05.1955 року, вбачається, що ОСОБА_17 (Позивач) народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Немилів, Радехівського району Львівської області. Батько - ОСОБА_15 , мати - ОСОБА_18 . Спадкодавець - ОСОБА_3 фактично вступив у володіння спадщиною та прийняв її після смерті своєї дружини ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_2 фактично вступила у володіння спадщиною та прийняла її після смерті свого дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 . Після смерті Спадкодавця - ОСОБА_3 залишилась спадщина (відкрилась спадщина). Після смерті Спадкодавця, Позивач - ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), оскільки проживала разом з Спадкодавцем і надалі продовжує користуватись та розпоряджається майном, а саме житлом, городом, садом, земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7941 га, та площею 2,7730 га, які відповідно до Державних актів на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 030104 та серії І-ЛВ № 030105, належать Спадкодавцю - ОСОБА_3 . Маючи намір оформити прийняття спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті Спадкодавця свого дядька, позивач, як особа яка фактично вступила у володіння спадщиною та прийняла її звернулася до Приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В., однак нотаріусом було в усній формі відмовлено у оформленні спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину. Також, ОСОБА_2 для подальшої реалізації своїх майнових прав, змушена встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 030105, який був виданий на ім`я ОСОБА_4 . Оскільки, відсутність правовстановлюючих документів та видача їх після смерті Спадкодавця унеможливлює реалізацію майнових прав позивача, як спадкоємця у позасудовому порядку, у позивача виникає необхідність звернутися з позовом до суду. Просить встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 030105, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11 серпня 2000 року за № 10683, який був виданий на ім`я ОСОБА_4 . Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт прийняття ОСОБА_2 спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), що залишилося після смерті її дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 та належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 030104, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11 серпня 2000 року за № 10682, а саме наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 0,0751 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,1032 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,2537 гектарів; земельну ділянку загальною площею 1,3621 гектарів. Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 та належали його дружині ОСОБА_4 на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 030105, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11 серпня 2000 року за № 10683, а саме наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 0,3203 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,3895 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,3236 гектарів; земельну ділянку загальною площею 1,7396 гектарів.

У судове засідання представник позивача з`явився, позов підтримує повністю та просить задоволити.

Представник відповідача Радехівської міської ради Львівської області, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.42).

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 , видане повторно 27 липня 2000 року (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 1, виданого Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 25.04.2017 року (а.с.15).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №7, виданого Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 15.03.2018 року, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в церкві с. Немилів, Радехівського району Львівської області, було зареєстровано народження ОСОБА_5 . Батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 (а.с.16).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9, виданого Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 15.03.2018 року, 24 листопада 1936 року в церкві с. Немилів, Радехівського району Львівської області, було зареєстровано одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_3 » (а.с.17).

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 3, виданого Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 15.03.2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Немилів, Радехівського району, Львівської області. Батько - ОСОБА_10 , мати - ОСОБА_11 (а.с.18).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого повторно 18.08.1976 року, ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Немилів, Радехівського району, Львівської області. Батько - ОСОБА_10 , мати - ОСОБА_11 (а.с.19).

З довідки № 547 від 27.11.2003 року, виданої органом реєстрації актів громадського стану у Радехівському районі Львівської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в церкві села Хмільно, Радехівського району Львівської області, було зареєстровано одруження громадянина ОСОБА_15 та громадянки ОСОБА_12 . Після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_12 » (а.с.20).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 09.05.1955 року, ОСОБА_17 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Немилів, Радехівського району Львівської області. Батько - ОСОБА_15 , мати - ОСОБА_18 (а.с.21).

Згідно довідки № 138 від 21 квітня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Немилівської сільської ради, Радехівського району Львівської області, гр. ОСОБА_4 на час смерті (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 ) була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Разом з нею були зареєстровані і проживали: ОСОБА_3 , 1910 р.н., чоловік; ОСОБА_2 , 1955 р.н., племінниця. Від імені померлої заповіт виконавчим комітетом Немилівської сільської ради не посвідчувався (а.с.22).

З довідки № 137 від 21 квітня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Немилівської сільської ради, Радехівського району Львівської області, вбачається, що гр. ОСОБА_3 на час смерті (який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 ), був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом з ним проживала його племінниця ОСОБА_2 . Від імені померлого посвідчувався заповіт виконкомом Немилівської сільської ради 16.02.1996 року, за реєстраційним № 27 (а.с.23).

Відповідно до заповіту, посвідченого Зузак О.М. - секретарем виконкому Немилівської сільської Ради народних депутатів, зареєстрованого в реєстрі за № 27 від 16.02.1996 року, ОСОБА_3 все своє майно, що на день смерті буде йому належати та на яке за законом він матиме право, заповів своїй племінниці - ОСОБА_2 (а.с.24).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії I-ЛВ №030104, виданого 11.08.2000 року головою Радехівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 23.06.2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10682, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,7941 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Немилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_3 (а.с.25).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії I-ЛВ №030105, виданого 11.08.2000 року головою Радехівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 23.06.2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10683, вбачається, що земельна ділянка, площею 2,7730 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Немилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_4 (а.с.26).

Окрім цього, факт, що ОСОБА_2 прийняла спадщину, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , не довірити показам якої в суду підстав немає (а.с.43).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Перешкодою в реалізації позивача її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_3 .

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206, 258-259,263-265, 315 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 030105, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11 серпня 2000 року за № 10683, який був виданий на ім`я ОСОБА_4 .

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт прийняття ОСОБА_2 спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), що залишилося після смерті її дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 та належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 030104, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11 серпня 2000 року за № 10682, а саме наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 0,0751 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,1032 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,2537 гектарів; земельну ділянку загальною площею 1,3621 гектарів.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 та належали його дружині ОСОБА_4 на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 030105, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11 серпня 2000 року за № 10683, а саме наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 0,3203 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,3895 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,3236 гектарів; земельну ділянку загальною площею 1,7396 гектарів.

Стягнути з Радехівської міської ради Львівської області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (РНОКПП НОМЕР_5 ), жительки с. Немилів, Радехівського району Львівської області судовий збір в розмірі 3926 (три тисячі дев`ятсот двадцять шість) гривень 30 (тридцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 23 квітня 2020 року.