Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої судді Писанець Н.В.,

при секретарі судових засідань Гуровій Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Волноваха у спрощеному провадженні цивільну справу №221/8236/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.03.2017 року по 17.07.2017 року у розмірі 12987,75 грн., посилаючись на наступні обставини.

В період з 08.07.2016 року по 17.07.2017 року ОСОБА_1 працював на посаді оглядача вагонів 4 розряду у виробничому підрозділі «Ясинуватське вагонне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця». З березня 2017 року відповідач припинив виплачувати позивачу заробітну плату, однак продовжував її нараховувати.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 18.11.2019 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

21.02.2020 року АТ «Українська залізниця» подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала з наступних підстав.

З 16.03.2017 року у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та виробничих підрозділів підпорядкованих дирекції, викликаних припиненням переміщення вантажу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської області шляхами залізничного та автомобільного сполучення, відповідно Рішення Ради національної безпеки та оборони України від 15.03.2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національної безпеки України», введеного в дію Указом Президента України від 25.03.2017 року № 62/2017 року, нарахування заробітної плати було припинено. Наслідком вищевказаного рішення є відсутність зв`язку з виробничими підрозділами структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», а також передачі з непідконтрольної території первинних документів. Отже відбулася втрата і доступ відповідача до своїх виробничих потужностей та іншого майна, що знаходиться на територіях міст Донецької області, що не підконтрольні українській владі, у тому числі до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, в тому числі затвердження введення в дію штатного розпису, особових справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звіту, що подавалися до контролюючих органів. Тобто на підконтрольній Україні території відсутня будь-яка первинна документація для виплати заробітної плати за березень-липень 2017 р. Уся первинна документація для нарахування заробітної плати зберігається на непідконтрольній Україні території, що знівелювало можливість відповідача виконати зобов`язання перед працівником. За таких підстав відсутність первинних документів щодо нарахування та виплати заробітної плати ті інших виплат мали місце внаслідок форс-мажорних обставин, що підтверджується науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України від 16.01.2018 р. за №126/2-21-102.

Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 77 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною 2 статті 233 КЗпП України передбачено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 08.07.2016 р. по 17.07.2017 р., перебував в трудових відносинах з АТ «Українська залізниця» на посаді оглядача вагонів 4 розряду у виробничому підрозділі «Ясинуватське вагонне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що підтверджується копією трудової книжки позивача.

З 17.07.2017 року позивача звільнено згідно наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) № 5700/ДН-ос від 10.07.2017 року у зв`язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в якості підтвердження наявності заборгованості відповідача по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку надав копію розрахунків по заробітній платі за березень-липень 2017 року.

Зазначені розрахунки, надані позивачем, невизнані представником відповідача за належний та допустимий доказ з посиланням на той факт, що з 16.03.2017 року нарахування заробітної плати у структурному підрозділі «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональній філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» було припинено. З вказаного часу відповідач не має можливості здійснювати господарську діяльність у вказаному структурному підрозділі внаслідок перебування їх під контролем незаконних збройних формувань. У зв`язку з відсутністю первинних документів нарахування заробітної плати здійснити не можливо та було припинено у відповідності до положень рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національної безпеці України» введеного в дію Указом Президента України від 15.03.2017 року № 62/2-17 року. До дирекції не надходили первинні документи від підприємства, на якому працювала позивач, для нарахування заробітної плати. Тобто на підконтрольній Україні території інформація відсутня, а не втрачена, первинна документація (табеля обліку робочого часу або графіки роботи за період, копії або оригінали внутрішніх наказів, розпоряджень та інше за період з березня по липень 2017 року) для нарахування заробітної плати. Документи для остаточного розрахунку працівників згідно наказу № 899-Н від 26.06.2017 року повинні бути перевірені робочою комісією з опрацювання первинних документів щодо з`ясування обставин відсутності/присутності працівників та виконання /невиконання ними своїх посадових обов`язків. Тільки після перевірки наданого до Дирекції у м. Лиман пакету документів та після рішення комісії можливо буде здійснення належних працівнику виплат.

З огляду на вищезазначене, суд погоджується з доводами представника відповідача в цій частині і не приймає за належні та допустимі докази, надані позивачем розрахунки заборгованості, які окрім іншого, належним чином не посвідчені. Жодного іншого належного доказу наявності заборгованості відповідача перед позивачем сторонами суду не надано.

Окрім того, зі справи вбачається, що відповідач посилається на об`єктивні причини неможливості виплати заборгованості із заробітної плати та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, а саме на науково-правовий висновок Торгівельно-промислової палати України від 16 січня 2018 року № 126/2/21-102, у зв`язку із чим підприємство не мало можливості своєчасно провести розрахунок з позивачем по заробітній платі.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків.

Згідно зі ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідачем надано Науково-правовий висновок Торгово-Промислової палати України щодо унеможливлення виконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) від 16 січня 2018 року № 126/2/21-10.2.

Відповідно до постанов Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та № 252-VIII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Донецьк Донецької області визнано тимчасово окупованою територією України.

Втрата контролю і доступу ПАТ «Українська залізниця» до своїх виробничих потужностей та іншого майна, що розташовані за адресом: АДРЕСА_1 , у тому числі до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, особових справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звітів, що подавались до контролюючих органів, починаючи з 17 березня 2017 року, коли фактично вийшло з під контролю управління зазначеними виробничими потужностями і припинилося провадження господарської діяльності, а тому немає можливості ПАТ «Українська залізниця» виконати зобов`язання перед працівниками згідно зі ст.ст.47, 83, 115 і 116 КЗпП України.

У зв`язку з відсутністю організаційних та технологічних умов для здійснення господарської діяльності, викликаних припинення переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей шляхом залізничного та автомобільного сполучення, відповідно Рішення ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидію гібридним загрозам національної безпеці України», введеного в дію Указом Президента України від 15.03.2017 року у зв`язку з відсутністю первинної документації на підконтрольній Україні території, у ПАТ «Українська залізниця» відсутня можливість виконати зобов`язання перед працівниками згідно ст.ст.47, 83, 115 і 116 КЗпП України.

Як вбачається із розділу ІV вказаного вище Науково-правового висновку, втрата контролю і доступу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ідентифікаційний код юридичної особи: 40075815, Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код філії: 40150216, до виробничих потужностей та іншого майна, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вул. Артема, 68 та Луганська область, місто Луганськ, вул. Кірова, буд. 44, у тому числі до: трудових книжок працівників; оригіналів наказів; особових справ працівників; посадових інструкцій; табелів обліку робочого часу; примірників звітів, що подавалися до контролюючих органів, комп`ютерної техніки із встановленим програмним забезпеченням трудових відносин з працівниками, починаючи з 20 березня 2017 року щодо структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» та з 12 квітня 2017 року щодо структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень», коли фактично вийшло з під контролю управління вищевказаними виробничими потужностями позбавило можливості Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ідентифікаційний код юридичної особи: 40075815, Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код філії: 40150216, виконати зобов`язання перед вивільненими працівниками згідно зі ст.ст.47, 83, 115 і 116 КЗпП України, а саме кожному звільненому працівнику структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень» і «Луганська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» видати належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок.

Зазначений висновок Торгово-промислової палати України є належним та допустимим доказом та підтверджує відсутність вини відповідача у непроведенні своєчасного розрахунку з позивачем при її звільненні.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

В цій частині суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 408/5985/17-ц провадження № 61-36747 св18.

Відповідні правові позиції висловлені у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 6-2159цс15, від 11 травня 2016 року № 6-383цс15, від 23 березня 2016 року № 364цс16, від 23 березня 2016 року № 365цс16, від 25 травня 2016 року № 948цс16, від 31 травня 2017 року № 6-2163 цс16, а також у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 264/925/17 ц, від 10 жовтня 2018 року у справі № 225/5072/17.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану щорічну відпустку задоволенню не підлягають, а відтак у задоволенні позову необхідно відмовити.

Судовий збір необхідно віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 76-78, 81-82, 141, 259, 263, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 36, 115 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Писанець