Провадження №2/235/928/20
Справа №235/1652/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Комарової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 15.11.2000 року по 04.02.2020 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем по справі, де працювала в якості інженера електроніка, економіста, інженера по організації та нормуванню праці. Наказом № 54/к від 04.02.2020 року вона була звільнена на підставі ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Оскільки в день звільнення відповідач не виплатив їй заборгованість по заробітній платі , просить стягнути таку заборгованість за період з жовтня 2019 р. по лютий 2020 р. в сумі 46730,41 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення суду.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила справу слухати у її відсутність ( а. с. 23).

Представник відповідача ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у їх відсутність, ухвалити рішення на розсуд суду ( а. с.33).

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 з 15.11.2000 року по 04.02.2020 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем по справі, де працювала в якості інженера електроніка, економіста, інженера по організації та нормуванню праці. ( а. с. 9,10)

Наказом № 54/к від 04.02.2020 року позивачка була звільнена з підприємства на підставі ст. 36 КЗпП України за згодою сторін.( а.с. 10).

Згідно довідки ПАТ ЦБФ «Мирноградська» № 66 від 18.02.2020 року заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2019 р. по лютий 2020 р становить: за жовтень 2019 р.0 5164,53 грн., листопад 2019 р.- 6456,20 грн., грудень 2019 р. 7287,60 грн., січень 2020 6761,98 грн., лютий 2020р.- 21060,10 грн., а всього 46730,41 грн. ( а. с. 13).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості у відповідача перед позивачкою по заробітній платі за період з жовтня 2019 р. по лютий 2020 р. становить 46730,41 грн., і зазначена сума на момент розгляду справи не виплачена.

Відповідно до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, підставою відповідальності власника відповідно до ст.. 117 КЗпП, на яку посилається позивач, обґрунтовував свої вимоги, є склад правопорушення, який включає два юридичних факти: порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника.

Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100.

Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Позивача фактично було звільнено в лютому 2020 року, тому під час розрахунку середнього заробітку суд має виходити з виплат за грудень 2019р., січень 2020 р.

Згідно довідки ПАТ ЦЗФ «Мирноградська» середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 531,60 Грн. ( а. с. 12).

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 04.02.2020 р. по 28.04.2020 р. (дань ухвалення рішення суду): 531,60 х 59 (робочі дні) = 31364,40 грн.

Згідно із п. 164.2.1, п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України доходи у вигляді заробітної плати, нараховані ( виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору ( контракту), включаються до складу загального місячного ( річного) оподатковуваного доходу платника податку і є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Відповідно до п. п. 168.1.1 п. 168 .1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 цього Кодексу.

Отже, заробітна плата, яка підлягає стягненню з відповідача є сумою, з якою під час виконання відповідного судового рішення підлягають нарахуванню роботодавцем та утриманню податки та збори.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Тобто, обов`язок утримувати податок із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні покладено саме на роботодавця, як податкового агента.

Системний аналіз законодавства дає підстави для висновку, що суми які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника, як середній заробіток , обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Останні підлягають нарахуванню роботодавцем під час виконання відповідного судового рішення, унаслідок чого виплачена працівнику сума зменшується на суму податків і зборів.

Таке відрахування податків й обов`язкових платежів із середнього заробітку не погіршує становище працівника, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді працівник отримував би заробітну плату, з якої також відраховувалися б податки та збори.

За таких обставин, визначена судом сума середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку, яка підлягає стягненню з відповідача, є сумою, з якої під час виконання відповідного судового рішення підлягають нарахуванню роботодавцем та утриманню податки та збори.

Всього з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2019 р. по лютий 2020 р. в сумі46730,41 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення з моменту звільнення по день ухвалення рішення суду, тобто з 04.02.2020 р. по 28.04.2020 р. в сумі 31364,40 грн, з утриманням в подальшому з цієї суми середнього заробітку обов`язкових податків та зборів, що відповідає вищезазначеним нормам права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 47, 115,116 КЗпП , ст. ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимогиОСОБА_1 до ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 46730,41 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 31364,40 грн. з утриманням в подальшому з цієї суми обов`язкових податків та зборів, та понесений судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська», місцезнаходження - Донецька область, м.Мирноград, вул.Шосейна, 2, .

Повний текст рішення виготовлено 29.04.2020.

Суддя: