Справа № 522/1567/18
Провадження № 2/522/3096/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму 157011 грн. 18 коп. відшкодування матеріальних збитків, суму 2500 грн. 00 коп. відшкодування за оплату автотоварознавчої експертизи, суму 2400 грн. 00 коп. відшкодування витрат за послуги авто евакуатора, суму 8100 грн. 00 коп. відшкодування витрат юридичних послуг, суму 1700 грн. 11 коп. відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим що, 14.10.2017 року о 03:00 годині, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Santa Fe, державний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у останнього виявлено 0.74 %о (проміле) алкоголю, рухаючись по вул. Ак.Корольова в м.Одесі біля будинку №120, в порушення п.2.3.б Правил дорожнього руху та п.2.9(а) «Правил дорожнього руху» України заборона керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин здійснив наїзд на припаркований автомобіль Mercedes Benz, державний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі приватної власності (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Вина ОСОБА_3 у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, 130 КУпАП встановлена постановою Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2017 року та постановою від 25 січня 2018 року по справі №522/14161/17.

Для оцінки нанесеного збитку автомобілю Mercedes Benz, державний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 він звернулась до ФОП ОСОБА_4 для проведення автотоварознавчого дослідження, та отримав висновок про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № З-6439 від 28 листопада 2017 року.

За складання Висновку № З-6439 від 28 листопада 2017 року Позивач сплатив суму у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) грн.

Розмір матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу Mercedes Benz, державний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 визначається на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна від 24.11.2003 року №142/52092 та становить 213286, 23 грн., а остаточна вартість Mercedes Benz, державний знак НОМЕР_2 , після ДТП становить 56275, 05 грн.

Фактичні понесені збитки вартості автомобіля Mercedes Benz, державний знак НОМЕР_2 до становлять різницю між вартості автомобіля до ДТП та після ДТП 157011, 18 грн.

Окрім цього позивачем пронесено витрати, які підтверджуються документами які долучаються до матеріалів справи, а саме:

- за оплату автотоварознавчої експертизи 2500, 00 грн.

- за послуги авто евакуатора 2400, 00 грн.

- юридичних послуг 8100, 00 грн.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.10.2017 року о 03:00 годині, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Santa Fe, державний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у останнього виявлено 0.74 %о (проміле) алкоголю, рухаючись по вул. Ак.Корольова в м.Одесі біля будинку №120, в порушення п.2.3.б Правил дорожнього руху та п.2.9(а) «Правил дорожнього руху» України заборона керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин здійснив наїзд на припаркований автомобіль Mercedes Benz, державний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі приватної власності (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Вина ОСОБА_3 у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, 130 КУпАП встановлена постановою Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2017 року та постановою від 25 січня 2018 року по справі №522/14161/17.

Слід зазначити, що хоча і постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУАП відповідача ОСОБА_3 (справа №520/14161)17 не відбулась у зв`язку закриття її на підставі ст..38 КУАП, але причинно-наслідковим зв`язком є порушення п.2.3.б Правил дорожнього руху та п.2.9(а) «Правил дорожнього руху» України заборона керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин здійснив наїзд на припаркований автомобіль Mercedes Benz, державний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , що має своє відображення у постанові суду у справі №520/12862/17, де його визнано винним (штраф 10200 грн., та позбавлення керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Для оцінки нанесеного збитку автомобілю Mercedes Benz, державний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 він звернулась до ФОП ОСОБА_4 для проведення автотоварознавчого дослідження, та отримав висновок про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № З-6439 від 28 листопада 2017 року сума збитку становить 56275, 05 грн.

За складання Висновок експерта засобу № З-6439 від 28 листопада 2017 року Позивач сплатив суму у розмірі 2400,00 (дві тисячі чотириста) гривень 00 копійки.

Відповідно до викладеного, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути різницю між сумами, що зазначені в висновку експерта за № З-6439 від 28 листопада 2017 року, та фактично перерахованими МТСБУ на користь позивача грошовими коштами в сумі 57011,18 грн.

Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; (частина 1 статті 1188 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як зобов`язує процесуальний закон, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. (ст. 13 ЦПК України).

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак, як чітко зобов`язує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Відповідно до ст. ст. 133, 138-141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До них відносяться судовий збір, витрати, пов`язані з оплатою з проведенням судових експертиз та інші.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. 10, 11, 12, 13, 16, 19, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 11, 1166, 1187, 1194 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 57 011, 18 гривень відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2500 гривень витрати по оплаті автотоварознавчої експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2400 гривень витати на послуги автоевакуатора.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8100 гривень витрати на юридичні послуги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1700,11 гривень витрати по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя

06.10.2020