Справа № 522/8588/20
Провадження № 2/947/3632/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м.Одеси із позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення сином 23 років, за умови, що він не буде продовжувати навчання, починаючи з 05.01.2020, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона з ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час досяг повноліття, однак є студентом першого курсу факультету судномеханіки денної форми навчання Національного університету « Одеська морська академія», у зв`язку з чим потребує утримання. Після досягнення сином повноліття батько відмовився брати участь в утриманні сина, хоча має такий обов`язок та можливість, що зумовило звернення позивача до суду з дійсним позовом.

Ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси від 06.07.2020 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання надіслано до Київського районного суду м.Одеси для розгляду справи за підсудністю.

Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу 17.08.2020 розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О.

Ухвалою судді від 18.08.2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило.

Ухвалу про відкриття провадження разом з позовом та додатками до нього відповідач отримав 04.09.2020, про що свідчить відповідне поштове повідомлення, однак до цього часу ані відзиву, ані заперечень щодо розгляду справи у спрощеному позовному провадженні не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому 30.10.1999 року відділом РАГС Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради, який розірваний рішенням Київського районного суду м.Одеси від 20.12.2012 року ( а.с. 9). Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.10.2018 року вирішено стягувати на утримання неповнолітнього сина з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення сином повноліття, однак постановою Одеського апеляційного суду від 05.02.2019 рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09.10.2018 року змінено та вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 травня 2017 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття ( а.с.12-14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 досяг повноліття, однак й досі потребує матеріального утримання з боку батьків, оскільки є студентом першого курсу факультету судномеханіки денної форми навчання Національного університету «Одеська морська академія».

Після досягнення сином повноліття, відповідач самоусунувся від виконання обов`язку з утримання повнолітнього сина, однак має на те змогу, оскільки є фізичною особою-підприємцем, отримує відповідний дохід від здійснення господарської діяльності, є власником нерухомого майна, є працездатною особою, з задовільним станом здоров`я, тобто обставин, які б перешкоджали відповідачу виконанню обов`язку по утриманню сина судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції).

У рішенні Європейського суду від 27.11.1992 року справі "Олсон проти Швеції" зазначається "що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Особлива увага повинна приділятися найважливішим інтересам дитини, які, за своєю природою та важливістю, мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст.8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (Рішення Європейського суду від 07.08.1996 у справі "Йохансен проти Норвегії").

Також, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Оскільки питання матеріальної допомоги між сторонами у позасудовому порядку не врегульовано, тому з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку у розмірі визначеному у позові.

Стосовно вимог позивача, про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, починаючи стягнення з 05.01.2020 року, суд зазначає наступне.

Позивачем зазначено, що нею до подачі позову до суду, відповідачу надсилалась засобами поштового зв`язку пропозиція щодо укладення договору про утримання повнолітнього сина на час навчання, яка відповідачем залишилась проігнорована, однак як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 дану пропозицію не отримував, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, надані позивачем до справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік.

Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід рахувати з 28.01. 2020 року (день пред`явлення позову), а не з 05.01.2020 року, як цього просить позивачка.

Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 141, 206, 265, 268, 430 ЦПК України, ст.ст.180-183, 199 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_2 місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.01.2020 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох річного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за умови продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_2 місце реєстрації АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок на користь держави.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.