пр. № 2-з/759/10/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про забезпечення позову до пред`явлення позову,

УСТАНОВИВ:

28.11.2019 року до суду надійшла вказана заява та 02.12.2019 року була передана в провадження судді у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Заявниця просить забезпечити позов, шляхом зобов`язання відповідача ТОВ «Нова-Пошта» вчинити дії з передачі майна, а саме: матрацу, володільцю ОСОБА_1 , або за її дорученням, з огляду на перепродаж третім особам або «утилізацію» власності позивача за «правилами» відповідача.

Заяву аргументує тим, має намір подати позов до суду , оскільки 05.08.2019 року, заявниця відправила вантаж: матрац, замовивши послугу перевезення у ТОВ «Нова Пошта», ТТН 1, оскільки вартість його перевезення , згідно тарифу відповідача у сумі 520 грн. її влаштовувала.

Проте, між заявницею та ТОВ «Нова Пошта» виник спір щодо розміру послуг на перевезення матрацу, що призвело до несанкціонованого утримання відповідачем власного майна заявниці та нарахування додаткових послуг за нарахування плати за зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони вчиняти дії по відчуженню нерухомого майна.

В той же час, позивачка просить передати їй безпосередньо річ, так як фактично своїми вимогами про забезпечення позову просить вирішити спір по суті.

Крім, цього вид забезпечення позову суперечить вимогам ч. 7 ст. 150 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 є зацікавленою особою в результаті вирішення спору.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпеченя позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову, які просить вжити позивач спроможні забезпечити позов та на даний час відсутня ймовірність того, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднити виконання або невиконання рішення суду в разі задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 149, 150, 260, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про забезпечення позову до пред`явлення позову- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Л.М. Шум