Справа № 565/2021/18
Провадження № 2/565/97/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

- позивача - ОСОБА_1 ,

- представника позивача - адвоката Мудрака О.С.,

- представника відповідача - Марчук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зокрема, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №1599 ос від 16 жовтня 2018 року про звільнення на підставі п.7 ст.40 КЗпП України позивача, слюсаря з ремонту реакторів турбінного устаткування; поновити позивача на посаді слюсаря з ремонту реакторів турбінного устаткування; стягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 16 жовтня 2018 року по день поновлення позивача на роботі. У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив наступні обставини. Наказом генерального директора відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Павлишина П.Я. за №1599ос від 16 жовтня 2018 року позивача ОСОБА_1 , слюсаря з ремонту реакторів турбінного устаткування, на підставі п.7 ст.40 КЗпП України звільнено з роботи. Позивач вказує, що із змісту данного наказу вбачається, що причиною звільнення є поява на роботі в нетверезому стані, яка встановлена висновком №2 від 03 жовтня 2018 року. Згідно з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з роботи вважає незаконним, оскільки він не вживав алкогольних напоїв, а тому не міг з`явитися на роботі в нетверезому стані, тобто перебувати в стані алкогольного сп`яніння. Позивач стверджує про недостовірність даних, відображених в акті медичного огляду, копію якого йому відмовились надати, вважає такі відомості штучно створеними фельдшером Сорокою Б. і лікарем-наркологом ОСОБА_2 , оскільки будь-які біолочні дослідження на підтвердження ознак стану алкогольного сп`яніння не проводилися. Окрім того, ОСОБА_1 зазначає про те, що ненадання йому висновку №2 від 03 жовтня 2018 року про який іде мова у наказі про звільнення №1599ос від 16 жовтня 2018 року, унеможливило його право на оскарження данного висновку до медичних установ, і по суті роботодавець порушив його право очікування на застосування правил, як для встановлення стану алкогольного сп`яніння, так і визнання такого встановлення законною підставою для прийняття управлінського рішення, в порядку встановленому законодавцем. В обгрунтування вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, ОСОБА_1 вказує, що середньоденний розмір його заробітної плати становить 687 (шістсот вісімдесят сім) грн. 10 коп., стягувати який просить за кожний робочий день, починаючи з першого дня звільнення, а саме із 17 жовтня 2018 року.

09 грудня 2019 року відповідачем було надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , заявлену до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно з доводами відповідача, викладеними у відзиві, вимоги позивача побудовані на припущеннях, що не підтверджують дійсних обставин справи та порушень з боку відповідача при притягненні його до дисциплінарної відповідальності. Так, у відзиві зазначено наступні обставини. 03 жовтня 2018 року приблизно о 07 годині 35 хвилин, при проході на територію ВП «Рівненська АЕС» через КПП-1, було попереджено подальше переміщення слюсаря з ремонту ЦРТМУ ЕРП ОСОБА_1 з ознаками вживання алкогольних напоїв. Черговим помічником коменданта капітаном ОСОБА_3 різом із інженерером х фізичного захисту (черговим) ГВБ ВЗПтаВР СФЗ ВП РАЕС ОСОБА_4 в кімнаті проведення додаткового огляду на КПП-1 було з`ясовано, зі слів позивача, що напередодні він вживав спиртову настоянку в кількості 100-150 грамів та просив, щоб його не супроводжували в здоровпункт ВП РАЕС для медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як через півроку він збирається виходити на пенсію. В подальшому, черговим фельдшером здоровпункту ВП РАЕС ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» ОСОБА_5 та лікарем-наркологом ОСОБА_6 було проведено медичний огляд ОСОБА_1 для встановлення стану сп`яніння на основі клінічного огляду останнього, проте позивач відмовився від проведення медичного огляду. Лікарем-наркологом відносно ОСОБА_1 було встановлено висновок «Перебуває у стані алкогольного сп`яніння». 03 жовтня 2018 року позивач відмовився надати письмове пояснення та підписати акт медичного огляду від 03 жовтня 2018 року і висновок щодо результатів медичного огляду від 03 жовтня 2018 року, про що було складено відповідний акт. Згідно з доводами, викладеними відповідачем у відзиві, позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить та обставина, що ОСОБА_7 не був позбавлений можливості звернутися до медичного закладу для проходження огляду із застосуванням алкотестера «Drager», або із здачею крові для проведення відповідних аналізів. Огляд позивача проводився у відповідності до затвердженого у ВП РАЕС «Положення про проведення медичного огляду працівників ВП «Рівненська АЕС», працівників підрядних організацій, відрядженого персоналу та відвідувачів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння» 072-5-П-СФЗ, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений. Окрім того, правилами внутрішнього трудового розпорядку ВП «РАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», які затверджені конференцією трудового колективу ВП «РАЕС» ДП НАЕК «Енергатом» 03 лютого 2017 року, визначено основні обов`язки та права працівників ВП «РАЕС», згідно з якими кожен працівник підприємства зобов`язаний проходити на вимогу керівництва медичний огляд на встановлення стану алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння в здоров пункті ВП РАЕС, ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України». Трудові обов`язки та права працівника визначаються також і у посадових та робочих інструкціях працівників, зокрема в робочій інструкції ОСОБА_1 161-02.02-21-РІ-ЕРП п.5.18 встановлено обов`язок останнього виконувати Правила внутрішнього трудового розпорядку, в яких у п.4.1 зазначено обов`язок проходити на вимогу керівництва медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в здоров пункті ВП РАЕС або ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України». З Правилами внутрішнього розпорядку та робочою інструкцією позивач ознайомлений. Таким чином, відповідач діяв виключно у відповідності з чинним законодавством та локальними нормативними актами, тому відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «НАЕК «Енергоатом» про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в повному обсязі за його безпідставністю.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. ОСОБА_1 пояснив, що зранку 03 жовтня 2018 року на прохідній він дав перепустку черговому, який запитав чи не вживав він, на, що позивач відповів, що приймав знеболюючі. Позивач відійшов в сторону, до нього згодом підійшов працівник фіззахисту і ще одна особа, та відвели його в окремий кабінет, де також запитували чи вживав алкогольні напої, на що ОСОБА_1 відповів про вживання ним напередодні знеболюючих ліків на основі етилового спирту. В подальшому, йому запропонували піти у здоров пункт, де фельдшер ОСОБА_5 почав заповнювати акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_1 вказав, що фельдшер пропонуючи йому пройти огляд із застосуванням алкотестера «Drager», не пояснив що це за прилад, не надав відомостей про його сертифікацію та перевірку. Позивач зазначив, що відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестера, бо перед тим цим приладом перевіряли інших осіб, і він міг бути інфікованим. Окрім того, ОСОБА_1 вказав, що прилад алкотестер відображає лише концентрацію алкоголю, проте не відображає його походження. Так, позивач стверджує, що переконував як фельдшера, так і лікаря-нарколога ОСОБА_6 про те, що у зв`язку із болями в попереку і суглобах напередодні приймав препарат «Біттнер», у складі якого серед допоміжних речовин є етиловий спирт. Попри його доводи, щодо невживання алкогольних напоїв, лікар-нарколог запропонували виконати ряд вправ, зокрема пройтись туди і назад, витягнути руки, що ОСОБА_1 виконав. Після цього, фельдшер запропонував підписати акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на що позивач відмовився. Із пояснень позивача слідує, що він також відмовився надавати з даного приводу пояснення працівникам фіззахисту, пояснивши таку відмову необхідністю проконсультуватися із адвокатом. Позивач зауважив,що під час складання вищевказаного акту фельдшер ОСОБА_5 двічі кудись виходив із тим актом. ОСОБА_1 вказав, що на другий день після проведення відносно огляду, звернувся до здоров пункту ВП «РАЕС» і до начальника ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» за отриманням копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проте йому було відмовлено, зокрема начальник ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» повідомив, що ОСОБА_1 може отримати копію даного акту на запит свого адвоката. У судовому засіданні позивач стверджував, що 02 жовтня 2018 року і 03 жовтня 2018 року не вживав алкоголь. Згідно з доводами ОСОБА_1 він не звернувся до медичної частини для проходження медичного огляду з метою спростування даних зазначених у акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому що поїхав за консультацією до адвоката і пропустив двохгодинний строк для повторного освідчення.

Представник позивача адвокат Мудрак О.С. в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно з поясненнями адвоката Мудрака О.С., 02 і 03 жовтня 2018 року позивач не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а з висновком №1 і висновком №2 ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» щодо результатів медичного оглчяду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 жовтня 2018 року не можна погодитись, адже вони містять закреслення і застереження. Представник позивача стверджує, що висновку, який би достовірно свідчив, що позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння, немає. ОСОБА_8 вказав, що Висновок №1, що був виданий ОСОБА_1 складений фельдшером здоровпункту, а висновок №2 складений медичною установою. Згідно з доводами представника позивача, якби останній мав примірник висновку складеного медичною установою, то мав би можливість оскаржити його в установленному порядку. Окрім того, адвокат Мудрак О.С. зазначив про розбіжності у документах складених вілносно ОСОБА_1 , зокрема у акті ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» №13 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено час і дата складення 08 година 00 хвилин 03 жовтня 2018 року, а у Висновку №1 ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» щодо результатів медичного оглчяду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено час і дату складення 08 година 06 хвилин 03 жовтня 2018 року. Згідно з доводами представника позивача, спочатку мав бути складений акт, а потім висновок, в даному випадку навпаки. Вказана обставина на думку адвоката Мудрака О.С., викликає сумнів у таких доказах, адже по-перше існує невідповідність черговості складання вищевказаних документів, а по-друге наявність підпису в акті №13 лікаря-нарколога ОСОБА_6 , яка не зазначена у цьому ж акті, як особа, що здійснювала огляд. Представник ОСОБА_1 також зазначає, що недійсність акта ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» №13 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 жовтня 2018 року, обгрунтована тим, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестеру, а такі дані як хода і поза Ромберга це лише припущення, і достовірно не підтверджують факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. Адвокат Мудрак О.С. стверджує, що вказаний акт підтверджує фальшування документів, адже спочатку ОСОБА_1 відпустили для отримання ним консультації і після того почали складати рапорти, акти та інші документи. Зокрема, такі документи як доповідна записка інженера з ФЗ (чергового) ГВБ ВЗП та ВР СФЗ ОСОБА_4 від 03 жовтня 2018 року, рапорт чергового помічника коменданта капітана Драглюка О.С. від 03 жовтня 2018 року, та рапорт чатового на КПП-1 поста №2 ОСОБА_9 від 03 жовтня 2018 року, у представника позивача викликають сумнів в їх достовірності, адже вони не містять жодних реквізитів окрім дати, що спонукало його припустити, що вказані документи були створені спеціально для пред`явлення в суд, в якості доказів. За таких обставин, представник позивача вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні повністю не визнала позовні вимоги ОСОБА_1 , заявлені ним до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вказала, що позивач був звільнений на законних підставах згідно з п.7 ст.40 КЗпП України, за появу на робочому місці у нетверезому стані. ОСОБА_10 вказала, що 03 жовтняч 2018 року ОСОБА_1 на КПП прохідної особисто зізнався, що вжив 100-150 грамів настоянки на спирту та просив, щоб його не проводили до здоров пункту, оскільки через півроку буде виходити на пенсію. У здоровпункті огляд позивача розпочав фельдшер, а після відмови позивача від проходження огляду за допомогою алкотестера, то запросили лікаря-нарколога ОСОБА_6 . Представник відповідача вказала, що порядок складення документів не було порушено, адже спочатку складається висновок щодо результатів медичного оглчяду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а потім акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому висновок складається у трьох екземплярах, зокрема для працівника, для залишення в медичній частині та для роботавця, а сам акт працівнику не видається. ОСОБА_10 зазначила, що в у акті ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» №13 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 жовтня 2018 року, складеного відносно ОСОБА_1 чітко зазначено, що у позивача було відчутно запах алкоголю з порожнини рота, на основі чого лікар-нарколог встановила, що позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння. Однак, як зазначила представник відповідача, ОСОБА_1 маючи можливість самостійно пройти медичний огляд у приймальному відділенні ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» для спростування обставин, зафіксованих у вищезазначеному акті, не зробив цього. Вказана обставина доводить, що ОСОБА_1 03 жовтня 2018 року прийшов на роботу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що є грубим порушенням правил трудового розпорядку. Окрім того, представник відповідача вказала, що це не перший випадок появи ОСОБА_1 в нетверезому стані на робочому місці, вперше такий факт було зафіксовано у 2015 році, проте тоді його не звільнили, а застосували дисциплінарне стягнення, оголосили догану. За таких обставин, ОСОБА_10 вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними.

Свідок ОСОБА_5 , який є фельдшером здоровпункту відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», зазначив, що не є працівником ВП «РАЕС», а є працівником ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України». Свідок вказав, що зранку 03 жовтня 2018 року він прийняв зміну у здоровпункті, де нічний черговий фельдшер ОСОБА_11 повідомила йому, що працівник ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного гляду за допомогою алкотестеру «Drager», саме вона розпочала огляд позивача, а ОСОБА_5 продовжив о 08 годині 00 хвилин із початком своєї зміни. За таких обставин, свідок ОСОБА_5 звернувся до лікаря-нарколога ОСОБА_6 , яка сказала провести огляд ОСОБА_1 і завершити складення акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а вона його підпише. Свідок ОСОБА_5 у своїх показаннях пояснив, що в той день лікарем-наркологом проводився медичний огляд працівників станції, тому в неї не було можливості проводити весь огляд і самостійно складати акт, тому і сам акт і висновок ОСОБА_5 складав сам, проте під диктовку ОСОБА_6 . Із показань ОСОБА_5 слідує, що діагноз «алкогольне сп`яніння» ОСОБА_1 встановила лікар-нарколог ОСОБА_6 . Свідок ОСОБА_5 вказав, про те, що позивач відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестеру, повідомивши, що ніяких тестів не проходитиме, бо за прохідною його чекає адвокат. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_5 він чув запах алкоголю від ОСОБА_1 , перебуваючи на відстані півметра від нього. У своїх показаннях ОСОБА_5 зазначив, що якби позивач напередодні вживав «Біттнер», як він сам сказав, то запаху алкоголю від нього не було б чути на другий день, навіть якщо б він вживав даний препарат напередодні о 21 годині.

Із показань свідка ОСОБА_6 , наданих нею у судовому засіданні, слідує, що вона як лікар-нарколог 03 жовтня 2018 року проводила огляд ОСОБА_1 , проте через те, що це було давно, усіх деталей вона не пам`ятає, в той день вона ще проводила плановий медичний огляд працівників станції. Свідок ОСОБА_6 вказала, що після того, як особисто провела огляд позивача, попросила фельдшера ОСОБА_5 продовжити огляд і заповнення акту, тому що він безпосередньо розпочав оглядати позивача і заповнювати акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У своїх показаннях свідок ОСОБА_6 зазначила, що не має різниці хто саме заповнює акт, чи фельдшер, чи лікар, та вказала, що ОСОБА_5 здійснював усі дії і записи під її керівництвом. Свідок ОСОБА_6 також підтвердила ту обставину, що акт складається в одному екземплярі, а висновок у трьох екземплярах. ОСОБА_6 зазначила, що також особисто пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд із допомогою алкотестера «Drager», проте останній відмовився, погрожувавзустрітись в суді. Із показань ОСОБА_6 слідує, що у позивача спостерігались явні зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, який було відчутно і на віддалі, невпевнена хода, тремор пальців рук. Свідок стверджує, що пояснювала ОСОБА_1 , що проходження огляду за допомогою алкотестера зняло б усі питання. ОСОБА_6 висловила припущення, про те, що відмова позивача від такого тестування була зумовлена вживанням алкоголю. Окрім того, свідок ОСОБА_6 вказала, що позивач сам розказав, що вживав настоянку на спирту, не конкретизував яку саме. Згідно з доводами свідка ОСОБА_6 , якби позивач вживав лікарський препарат «Біттнер», то такого запаху від нього не було б. Свідок вказала також про те, що ОСОБА_1 не мав необхідності їхати у приймальне відділеня ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» для проходження огляду з метою спростування висновку і відомостей, зафіксованих у акті, адже такий огляд він міг пройти і в здоровпункті ВП «РАЕС».

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надав показання з яких слідує, що він займає посаду начальника дільниці по ремонту та реконструкції устаткування та очистці поверхонь нагріву металоконструкцій СЛА по ремонту тепломеханічного устаткування відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» і 03 жовтня 2018 року йому зателефонував керівник підрозділу і повідомив, що затримано працівника на прохідній і він направлений у здоровпункт. За вказівкою керівника ОСОБА_12 пішов туди і був свідком того, як ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проте останній відмовився проходити будь який огляд без адвоката. Свідок ОСОБА_12 вказав, що у кабінеті фельдшера було проведено обстеження ОСОБА_1 , після чого фельдшер покликав лікаря-нарколога ОСОБА_6 . За вказівкою лікаря-нарколога, позивач виконав тести процедури. Свідок ОСОБА_12 у своїх показаннях підтвердив, що і фельдшер і лікар-нарколог пропонували позивачу пройти тестування за допомогою алкотестера «Drager», проте ОСОБА_1 категорично відмовлявся. Окрім того, свідок ОСОБА_13 вказав, що позивач відмовився підписувати акт медичного огляду складений відносно нього з приводу перебування у стані алкогольного сп`яніння та відмовився надавати письмові пояснення з цього приводу, про що ним і працівником відділу кадрів та працівником із фізичного захисту склали відповідний акт.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_4 він працює інженером служби фізичного захисту відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та в його обов`язки входить проходження первинного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що 03 жовтня 2018 року його запросили на КПП-1 звідки ним було супроводжено ОСОБА_1 у здоровпункт для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, проте той відмовився від проходження огляду, мотивуючи відмову порадою адвоката. При цьому, свідок ОСОБА_4 зазначив, що у ОСОБА_1 був відчутний запах від вживання алкоголю, а сам позивач сказав, що вжив 100-150 грамів настоянки, якої саме не називав. ОСОБА_4 вказав, що лікар-нарколог за допомогою тестів процедур здійснила огляд позивача і визначила, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після обстеження, як показав свідок, позивача було запрошено у кабінет фізичного захисту, де із ОСОБА_1 було проведено бесіду, після чого його відпустили додому. За фактом описаної події, 03 жовтня 2018 року ОСОБА_4 було складено доповідну записку. Окрім того, свідок пояснив, що якби позивач дійсно вживав лише настоянку у такій кількості, то він пройшов би медичний огляд із негативним результатом стану алкогольного сп`яніння, та був би допущений до роботи. свідок ОСОБА_4 також підтвердив, що ОСОБА_1 після затримання просив не вести його у здоровпункт для проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, зазначивши про те, що скоро буде виходити на пенсію.

З`ясувавши обставини, на які покликаються сторони і їх представники, заслухавши їх пояснення та показання свідків, дослідивши і оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю у зв`язку з безпідставністю заявлених вимог.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

Наказом про звільнення з роботи №1599ос від 16 жовтня 2018 року, підписаним генеральним директором відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Павлишиним П.Я., слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування ОСОБА_1 звільнено на підставі п.7 ст.40 КЗпП України у зв`язку з появою на роботі в нетверезому стані. Підставою звільнення у вказаному наказі зазначено висновок №2 від 03 жовтня 2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Копія висновку ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» за №2 від 03 жовтня 2018 року свідчить про те, що даний документ складений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №13 від 03 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 , який був направлений на огляд помічником коменданта капітаном ОСОБА_3 , був оглянутий фельдшером ОСОБА_5 та лікарем-наркологом ОСОБА_6 у здоровпункті ВП «РАЕС». Згідно копії вказаного висновку №2 ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з актом ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» №13 щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 жовтня 2018 року, використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі не проводилося у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 . Вказаний акт свідчить про те, що лікарем-наркологом проводився огляд позивача, зокрема встановлено, що пальце-носова проба виконана обстежуваним невпевнено, у нього відмічається тремтіння пальців рук та відчутний запах алкоголю з порожнини рота на відстані, і за результатами огляду та тестів лікарем-наркологом ОСОБА_6 було встановлено заключний діагноз «Алкогольне сп`яніння».

Вказані обставини, а також показання свідків достеменно вказують, що 03 жовтня 2018 року ОСОБА_1 з`явився на роботу в стані алкогольного сп`яніння та його позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними.

Доводи позивача щодо незаконності його звільнення спростовуються також наступними доказами: доповідною запискою інженера з ФЗ (чергового) ГВБ ВЗП та ВР СФЗ ОСОБА_4 від 03 жовтня 2018 року, рапортом чергового помічника коменданта капітана ОСОБА_3 від 03 жовтня 2018 року, рапортом чатового на КПП-1 поста №2 ОСОБА_9 від 03 жовтня 2018 року та актом №30 від 03 жовтня 2018 року про відмову працівника дати письмове пояснення з приводу порушення трудової дисципліни, складеного інженером з фізичного захисту (черговим) ГВБ ВЗПтаВР СФЗ ОСОБА_14 , старшим табельником відділу кадрів ОСОБА_15 та начальником дільниці ЦРТМУ ЕРП Ліщуком П.П.

Пунктом 7 ч.1 ст.40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст.140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

В свою чергу ст.147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

В даному випадку, при винесенні наказу про звільнення №1599 ос від 16 жовтня 2018 року, відповідачем не було порушено чинних норм законодавства, тому підстав для скасування данного наказу про звільнення ОСОБА_1 , судом не встановлено.

З огляду на це, суд вважає за належне повністю відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивачем та його представником не доведено.

Враховуючи викладені обставини, на підставі п.7 ч.1 ст.40, ст.ст.139-142, 147-149 КЗпП України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (місцезнаходження м.Київ, Шевченківський район, вулиця Назарівська, будинок №3) про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю у зв`язку з безпідставністю заявлених вимог.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Складення повного рішення суду відкладено на 30 березня 2020 року.

Головуючий суддя О.І.Горегляд