Справа № 177/1939/19
Провадження № 2/177/195/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 квітня 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04.12.2019 звернулася до суду з позовом, уточнивши який просила суд встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3 , встановивши, що вона доводиться донькою ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просила суд визнати особистою власністю ОСОБА_3 майно набуте ним в період шлюбу з ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок «А-І» житловою площею 24,2 кв.м, загальною площею 38,2 кв.м, з господарчими побутовими сарай «Б», літня кухня «В», вбиральня «Д», водоколонка «І», сарай «Г», огорожа № 1 і житловий будинок «З-1» загальною площею 67,0 кв.м, жилою площею 45,8 кв.м, і господарчими побудовами: гараж «К», котельну «Л», сарай «Н», сарай «М», розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобільний причіп марки ХТР 81024, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 -0975, колір сірий, тип ОСОБА_5 В.

Крім цього, просила суд визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на вказане майно.

В обґрунтування позову вказувала, що її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі, який розірвано в судовому порядку 11.12.1995, однак реєстрація розірвання шлюбу проведена лише 06.10.2005. У цей період, ОСОБА_3 придбав вище вказане майно, а саме будинок та причіп, які вона просила визнати особистою власністю батька, оскільки він придбав його за власні кошти, в період коли вже не проживав з матір`ю та не вів з нею спільного господарства.

Після смерті батька ОСОБА_3 вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, як єдина спадкоємиця за законом, але постановою нотаріуса їй відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкове майно набуте в період шлюбу, шлюбні долі не визначені, частина майна є самовільно побудованою, а також через наявність розбіжностей у прізвищах спадкоємця та спадкодавця, у зв`язку з чим, позивач змушена звернутися до суду.

Позивач та її представник, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі (а.с.159).

Відповідач Надеждівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечила, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечила. Відзиву не подано.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував, просив позовні вимоги задовольнити (а.с. 146-151).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши зміст спірних правовідносин, визначившись з нормою права, яка підлягає застосуванню, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01.06.1991 ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_6 , після чого вона змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 94-95).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11.12.1995 вказаний шлюб розірвано, але реєстрація розірвання шлюбу проведена в органах РАЦС 06.10.2005, актовий запис № 313, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 92, 94-95).

Відповідно до ст. 44 Кодексу про шлюб та сім`ю, який був чинним на момент укладення шлюбу та ухвалення рішення суду про його розірвання, шлюб вважався припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

У зв`язку з чим, до моменту реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважалися такими, що перебувають в шлюбі.

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу слідує, що фактично розлучалися ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , однак після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка вказано як « ОСОБА_7 », а жінки « ОСОБА_9 » (а.с. 92).

Від вказаного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя ОСОБА_7 народилася донька ОСОБА_4 (« ОСОБА_10 » на російській мові), що підтверджується копією її свідоцтва про народження (а.с. 20, 78). Одружившись ОСОБА_4 змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с. 17,79).

Вище вказані докази в їх сукупності, свідчать про те, що ОСОБА_12 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а розбіжності в написанні їх прізвищ зумовлені помилкою в перекладі прізвища з російської на українську мову, що була допущена при реєстрації розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 92, 94-95). Оскільки вказаний факт не визнається, а від нього залежить реалізація прав ОСОБА_1 на спадкове майно, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин позивача з батьком ОСОБА_3 .

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.09.2009 у справі № 2-2069/2009, предметом якого було визнання права особистої власності ОСОБА_4 на квартиру, придбану в період шлюбу з ОСОБА_3 , встановлено, що після ухвалення рішення суду про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , останні проживали окремо, не мали спільного бюджету, у зв`язку з чим квартира придбана ОСОБА_4 у період шлюбу, розірвання якого не було зареєстровано в органах РАЦС, визнана її особистою власністю. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, вказані обставини є такими, що не підлягають доказуванню.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 22), а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 (а.с.21).

За життя, 24.01.2000 ОСОБА_3 придбав житловий будинок «А-І» глинобитний, обкладений цементною плиткою, жилою площею 24,2 кв.м., загальною площею 38,2 кв.м., сарай «Б» глинобитний, обкладений цементною плиткою, літня кухня «В» глинобитну, обкладену цементною плиткою, вбиральню «Д» дощату, водоколонку І, сарай «Г» глинобитний, огорожу № І, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 24.01.2000, який нотаріально посвідчений та зареєстрований в БТІ (а.с. 26), а також технічною документацією на житловий будинок (а.с. 47-49), довідкою КП БТІ (а.с. 96).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 18.09.2008 № 92, змінено адресу домоволодіння ОСОБА_3 з « АДРЕСА_2 » на « АДРЕСА_2 (а.с. 30).

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить даних щодо реєстрації майнових прав на вказаний будинок (а.с. 60-61).

Крім того, ОСОБА_3 03.12.2003 набув право власності на причіп ХТР 81024, ТЗ Бортовий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_5 , марка НОМЕР_6 , 1993 року випуску, колір сірий, шасі № НОМЕР_7 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 25), довідкою Територіального сервісного центру № 1243 № 31/4-1243-316 від 21.02.2020 (а.с. 137).

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після ухвалення рішення про розірвання їх шлюбу проживали окремо, зважаючи на те, що рішенням суду визнано право особистої власності ОСОБА_4 на нерухоме майно, набуте нею до моменту реєстрації в органах РАЦС розірвання шлюбу з ОСОБА_10 (2005 рік), суд приходить до висновку, що майно набуте ОСОБА_3 у вказаний період, також належало йому на праві особистої власності та положення законодавства щодо спільної сумісної власності на набуте ним майно, не поширюються.

Відповідно, суд вважає встановленим факт, що вище вказаний житловий будинок та причіп реєстраційний номер НОМЕР_1 , належали ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності.

За життя ОСОБА_3 , Криворізьким БТІ при обстеженні вище вказаного домоволодіння, за адресою АДРЕСА_2 , виявлено самовільне будівництво: житловий будинок «З-1», гараж «К», котельна «Л», сарай «Н» та сарай «М», власник направлявся до Надеждівської сільської ради для розгляду питання про самовільне будівництво (а.с.27).

Як слідує з технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_2 , на земельній ділянці за вказаною адресою розташований житловий будинок «З-1», гараж «К», котельна «Л», сараї «Н», «Б», «М», «В», туалет «Д», водоколонка «І» (а.с. 28-29).

З раніше придбаних ОСОБА_3 будівель, станом на дату відкриття спадщини після його смерті, залишилися виключно сараї «Б» та «В», що підтверджується змістом договору-купівлі продажу будинку, технічними паспортами на будинок (а.с. 26, 27-29, 47-49). Решта споруд є самочинно збудованими (а.с. 27).

Згідно з ст. 328 ЦК України, в редакції чинній на момент набуття права власності на вище вказаний будинок та виявлення у ньому самочинного будівництва, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України, в редакції чинній нас виявлення самочинного будівництва, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Беручи до уваги викладене, за відсутності будь-яких даних які б свідчили про реалізацію ОСОБА_3 , за його життя, права на визнання за ним права власності на самочинно побудові будівлі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 за життя не набув право власності на самочинно збудовані: житловий будинок «З-1», гараж «К», котельню «Л», сарай «Н», сарай «М».

Житлові будівлі, які були наявні за вказаною адресою станом на 24.01.2000, а саме: житловий будинок «А-І», вбиральня «Д» дощата, водоколонка І, сарай «Г» глинобитний, огорожа № І, фактично не існували станом на дату відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , а тому не входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Зі спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідує, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , у визначений законом строк, звернулася ОСОБА_1 (а.с. 75-77). Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , а тому, за відсутності заповіту (а.с. 83-89), має право на спадщину, яка відкрилася після смерті батька, як спадкоємець першої черги спадкування за законом.

Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 15.11.2019 ОСОБА_1 відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, у зв`язку з не підтвердженням факту родинних відносин, набуттям спадкодавцем права на майно в період незареєстрованого розірвання шлюбу, а також у зв`язку з наявністю самовільного будівництва (а.с. 101-102).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки право позивача ОСОБА_1 на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 не визнано в позасудовому порядку, при цьому в суді доведено факт родинних відносин між позивачем та батьком ОСОБА_3 , встановлено, що вище вказане нерухоме майно та причіп належали ОСОБА_3 саме на праві особистої приватної власності, виходячи з обсягу спадкової маси, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вище вказане спадкове майно, а саме на причіп та сарай «В», сарай «Б», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги позивача в частині визнання за нею права власності на самочинно збудовані: житловий будинок «З-1», гараж «К», котельню «Л», сараї «Н» та «М», в порядку спадкування за законом після смерті батька, задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_3 за життя право власності на них не набув, а тому вказане майно не ввійшло до складу спадщини, яка відкрилася після його смерті.

Не підлягають задоволенню і вимоги про визнання за позивачем права власності на житловий будинок «А-1», вбиральню «Д», водоколонку «І», сарай «Г», огорожу №1, оскільки вказане нерухоме майно не існувало на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , а тому не ввійшло до складу спадщини.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та виступає на стороні позивача ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 ») та ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати, що житловий будинок «А-І» глинобитний, обкладений цементною плиткою, жилою площею 24,2 кв.м, загальною площею 38,2 кв.м, сарай «Б» глинобитний, обкладений цементною плиткою, літня кухня «В» глинобитну, обкладену цементною плиткою, вбиральню «Д» дощату, водоколонку І, сарай «Г» глинобитний, огорожу № І, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також причіп ХТР - НОМЕР_8 , ТЗ Бортовий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_5 , марка НОМЕР_6 , 1993 року випуску, колір сірий, шасі № НОМЕР_7 , належали ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його життя, на праві особистої приватної власності.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-сарай «Б» та сарай «В», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

-причіп ХТР - 81024, ТЗ Бортовий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_5 , марка НОМЕР_6 , 1993 року випуску, колір сірий, шасі №ш- 0975.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання суддею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: