Дата документу 26.10.2020
Справа № 334/4501/20
Провадження № 2/334/3137/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Фетісова М.В., за участі секретаря судового засідання Косаренко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 2000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначила, що від зареєстрованого з відповідачем 21.12.2018 шлюбу, у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з нею. Шлюб між сторонами не розірвано, подружжя мешкає окремо один від одного. Відповідач, будучи працездатним і здоровим, не приймає участі в утриманні сина та дружини, добровільно матеріальної допомоги не надає, непрацездатних осіб на утриманні не має. Позивачка здійснює догляд за сином ОСОБА_4 до досягнення ним трьох років, не працює та потребує у зв`язку із цим утримання від чоловіка, проте останній не надає їй матеріальної допомоги.

Відповідач відзив на позов не надав.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 статті 75 СК України встановлено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що сторони 21 грудня 2018 року у Дніпровському районному у місті Запоріжжі відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції уклали шлюб, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дитина ОСОБА_3 , що підтверджується долученими до позову копіями відповідних свідоцтв.

На теперішній час сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується долученими до позову довідками про реєстрацію місця проживання осіб та сторонами визнається.

На підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2020 у справі №334/3783/20 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.07.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 здійснює догляд за сином ОСОБА_3 до досягнення ним трирічного віку, не працює та потребує матеріальної допомоги.

Батько дитини ОСОБА_2 , який є здоровою та працездатною особою, не має інших утриманців, проживає окремо від сім`ї та матеріальної допомоги дружині не надає.

Згідно з ч.1, 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Законом визначені підстави для надання подружжям матеріальної допомоги одне одному.

Так, право на утримання виникає у дружини, з якою проживає дитина, що не досягла трьох років, за наявності у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу. Це право не залежить від того, чи працює дружина, з якою проживає дитина, та від її матеріального становища.

Враховуючи, що малолітній син сторін проживає разом із позивачкою, яка, перебуваючи у відпустці по догляду за ним до досягнення трирічного віку, не має змоги працювати, а також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в заявленому у позові розмірі, а саме 2000 гривень щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому суд враховує, що відповідач є здоровою, працездатною особою та має матеріальну можливість утримувати дружину та сплачувати на її користь аліменти у розмірі, зазначеному у позовній заяві, оскільки він визнав позов.

При подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому на підставі ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840,80 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у сумі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 11.08.2020 і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: