Провадження № 2-з/521/94/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

15 квітня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.

за участю секретаря судового засідання Коваль Т.А.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов`язання приведення до первинного стану реконструйованої житлової споруди.

13.04.2020 р. представник позивача надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача зазначає, що предметом спору за даним позовом є самочинне здійснення прибудови (реконструкції) до частини домоволодіння по адресу: АДРЕСА_1 , і у нього є підстави стверджувати, що його реконструкція унеможливить подальше виконання рішення суду у даній справі. У зв`язку з чим вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до винесення судом рішення по цій справі.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

ОСОБА_1 відповідно до відомостей з єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14214066, номер запису про право власності: НОМЕР_1 в книзі: 255-14, дата державної реєстрації 07.04.2006 року, підстава: договір купівлі-продажу № 1- 1055 від 24.03.2006 року, є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею - 52,5 кв.м.

Також на підставі відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01,Ю номер запису про право власності: 13510625, дата державної реєстрації: ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки (кадастровий номер ділянки :08:023:0011) площею 0,0279 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Зі змісту позовних вимог вбачається, що відповідач впритул до будинку позивача, як суміжного землекористувача, незаконно провів реконструкцію своєї частини будинку, внаслідок чого було зруйновано паркан та самовільно, також без дотримання граничних меж, самочинно збудовано (реконструйовано) двоповерховий житловий будинок, чим створюються перешкоди у користуванні власністю позивача, про що свідчать приписи відповідних органів.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства та враховуючи те, що відповідачем можуть бути вжиті заходи щодо продовження подальшої реконструкції належного йому майна, що може призвести до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду, а також враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про необхідність заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єкту нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Що стосується вимог щодо заборони будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єкту нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки коло таких осіб не встановлено.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст. 149, 151-153, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єкту нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Копію ухвали негайно направити позивачу, відповідачу та для виконання відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення з урахуванням положень ч.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України

Суддя І.А.Мазун