справа № 489/1853/20
провадження №2/489/1678/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

24 квітня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації за частку у спільному майні подружжя

встановив:

В квітні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд припинити за нею право власності на транспортний засіб марки «NISSAN NOTE державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який зареєстрований за відповідачем та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію, що становить 1/3 вартості транспортного засобу в розмірі згідно ринкової вартості, встановленої автотоварознавчою експертизою.

Одночасно з позовною заявою до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на транспортний засіб марки «NISSAN NOTE державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який зареєстрований за відповідачем .

Свою заяву мотивувала тим, що вона з 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час шлюбу ними було придбано транспортний засіб марки «NISSAN NOTE державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, право власності на який зареєстровано за відповідачем. На даний час нею подано заяву про розірвання шлюбу, на її утриманні знаходиться їх спільна малолітня дитини, якій встановлено інвалідність. Відповідач в добровільному порядку відмовляється від сплати належної компенсації за придбаний автомобіль, який знаходиться у повному його розпорядженні.

У разі незабезпечення позову існує загроза ускладнення виконання рішення суду (у разі його задоволення).

Тому, з метою не порушення прав позивача, просить вжити заходів забезпечення позову.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача та виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано позовну заяву до відповідача, в якій ОСОБА_1 просить суд припинити за нею право власності на транспортний засіб, що був придбаний в період перебування у шлюбі та на який вона просить суд накласти арешт з метою забезпечення позову, та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію, що становить 1/3 вартості транспортного засобу в розмірі згідно ринкової вартості, встановленої авто товарознавчою експертизою.

Вказане свідчить про те, що відповідачем може бути утруднено, виконання рішення суду у разі задоволення позову та перешкоджатиме позивачу реалізації її прав, а тому захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, так як заявлена позовна вимога стосується спірного транспортного засобу.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а зазначені підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, а обраний вид забезпечення позову не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «NISSAN NOTE» легковий хетчбек-В, номер шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

Встановити, що заходи забезпечення позову ОСОБА_1 , передбачені цією ухвалою, діють до розгляду справи по суті.

Копії ухвали направити сторонам для відома та відповідним державним органам для виконання.

На підставі частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 354 ЦПК України, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали суду складено 24.04.2020.

Суддя І.В. Коваленко