Справа № 315/542/19
Номер провадження № 2/315/38/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Романько О.О.,

за участі секретаря Браціло І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Гуляйполе в залі судових засідань цивільну справу за позовною заявою першого заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Русанова Олександра Володимировича в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Гуляйпільської районної ради Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Гуляйпільського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовною заявою першого заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Русанова Олександра Володимировича в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Гуляйпільської районної ради Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину.

У зв`язку із прийняттям 11.08.2020 року на засіданні Вищої ради правосуддя рішення про звільнення судді ОСОБА_2 , у зв`язку з поданням заяви про відставку та на підставі наказу Гуляйпільського районного суду Запорізької області № 1-ос від 11.08.2020року про припинення повноважень судді ОСОБА_2 , акту прийому-передачі справ судді Яроша С.О. від 11.08.2020 року, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 12 серпня 2020 року за № 46/20, було проведено повторний автоматичний розподіл вищевказаної справи.

Відповідно до повторного автоматичного розподілу вищезазначена справа була 12.08.2020 року передана на розгляд судді Романько О.О..

Ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О. від 31.08.2020 року по справі було відкрито провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 28.09.2020 року з повідомленням учасників справи, яке було відкладено в зв`язку з неявкою учасників справи на 22.10.2020 року.

30.09.2020 року на адресу КНП «Гуляйпільська центральна районна лікарня» Гуляйпільської районної ради було направлено запит про надання детального розрахунку вартості лікування ОСОБА_3 , 1948 року народження, який перебував на стаціонарному лікуванні в об`єднаному відділенні хірургічного профілю КУ «Гуляйпільська ЦРЛ» та історію хвороби ОСОБА_3 .

Відповідь на запит до теперішнього часу не надійшла.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від Гуляйпільської районної ради Запорізької області надійшла заява про розгляд справи без їх участі, інші учасники справи заяв, клопотань не надали.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі письмових, речових і електронних доказів.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно, ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі, зокрема, ознайомитися з письмовими доказами. Речові, письмові та електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред`являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до роз`яснень п. 3-6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.95 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Якщо потерпілий на час розгляду справи продовжує стаціонарно лікуватися, витрачені на його лікування кошти стягуються з засудженого по день постановлення вироку. Витрати на подальше лікування потерпілого можуть бути стягнуті з засудженого в порядку цивільного судочинства. Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов`язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.95 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», відшкодуванню витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, підлягають фактичні витрати, понесені лікувальним закладом на лікування, і розрахунок вартості лікування хворих в частині розрахунку витрат на оплату праці повинен проводитись виходячи з оплати праці працівників окремого відділення.

Враховуючи предмет і зміст заявлених вимог, а також з метою повного і всебічного розгляду даної справи, на підставі ст. 84 ЦПК України, з метою забезпечення проведення судових засідань якомога в коротші строки, приймаючи до уваги порушене представником відповідача питання щодо ненадання доказів щодо вартості лікування ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне витребувати у КНП «Гуляйпільська центральна районна лікарня» Гуляйпільської районної ради детальний розрахунок вартості лікування ОСОБА_3 , 1948 року народження, який перебував на стаціонарному лікуванні в об`єднаному відділенні хірургічного профілю КУ «Гуляйпільська ЦРЛ» з 24.05.2017 року по 14.06.2017 року та історію хвороби ОСОБА_3 або належним чином завірену її копію.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. ч. 8, 9, 10 ст. 84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 76, 84, 189, 197-198, 229, 259-260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Зобов`язати КНП «Гуляйпільська центральна районна лікарня» Гуляйпільської районної ради надати детальний розрахунок вартості лікування ОСОБА_3 , 1948 року народження, який перебував на стаціонарному лікуванні з 24.05.2017 року по 14.06.2017 року з наданням первинної бухгалтерської документації на підтвердження таких витрат та історію хвороби ОСОБА_3 або належним чином завірену її копію.

Копію ухвали надіслати до відповідальних осіб для належного виконання.

Відкласти судове засідання на 25 листопада 2020 року о 09 год. 00 хв., яке відбудеться в приміщенні Гуляйпільського районного суду Запорізької області (70200, м. Гуляйполе, вул. Велика, буд. 31, зал судових засідань № 12).

В судове засідання викликати учасників судового процесу.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на судове рішення по справі.

Суддя: О. О. Романько