РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар Сауляк Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради, служба у справах дітей Корабельної районної у м. Херсоні ради, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

24.07.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити місце проживання її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею. В обґрунтування позову зазначила, що з 19.05.2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . На підставі рішення суду від 01.08.2016 року шлюб між сторонами розірвано. З моменту фактичного припинення шлюбу син постійно проживає з матір`ю. Відповідач не надав згоду на реєстрацію місця проживання сина і позивач змушена була звернутись до суду.

Ухвалою від 11.09.2019 року відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання.

15.10.2019 року залучено у якості третьої особи службу у справах дітей Корабельної районної у м. Херсоні ради.

Ухвалою від 09.01.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання надала висновок та заяву про розгляд справи за її відсутності.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідив матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши письмовими доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.08.2016 року по справі №766/4663/16, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між сторонами розірвано (а.с.10).

Згідно про проживання від 16.07.2019 року ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а її сім`я складається з сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З акту Акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що за даною адресою проживають: ОСОБА_1 - мати дитини, та сама дитина, житлово-побутові умови та санітарний стан помешкання задовільний створено всі необхідні умови для утримання, виховання та розвитку дитини.

З висновку Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради №136 від 08.11.2019 року вбачається, що Орган опіки та піклування Суворовської районної у місті Херсоні ради вважає доцільним визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст.161 СК України).

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

У 6-му принципі Декларації прав дитини від 20.11.1959, яку Україною було ратифіковано у встановленому законом порядку та яка діє на час виникнення спірних правовідносин, дитина для повного та гармонійного розвитку має потребу у любові та розумінні. Дитина повинна, коли це можливо, зростати під опікою та під відповідальністю своїх батьків та у всякому випадку в атмосфері любові, а також моральної та матеріальної забезпеченості. Окрім того вказаним принципом закріплено, що малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли наявні виключні до того обставини, бути розлученою із матір`ю.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням їх інтересів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що матір`ю створено належні умови для проживання та виховання дитини, позивач має можливість забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини, тому в її інтересах, суд, приходить до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150, 155, 157, 164, 166, СК України, ст.ст. 6-13, 81, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради, служба у справах дітей Корабельної районної у м. Херсоні ради, про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Херсонського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ю.М. Єпішин