Справа № 274/4277/19 Провадження № 2/0274/406/20
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.04.20 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
провизначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 р. ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить визначити, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0588 га, кадастровий номер :01:019:0403, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 , становила 1/2, посилаючись на те, що зазначена земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності його матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , він є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, проте не може оформити у власність належну той частку у земельній ділянці у зв`язку з невизначеністю розміру цієї частки.

Від ОСОБА_2 заяви про визнання позову або відзиву не надходило.

Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.08.2018 р. (а. с. 9).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , підтверджується свідоцтвом про народження від 28.07.1960 р. (а. с. 10).

Тобто, зважаючи на статті 1216 - 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 першої черги за законом.

ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв та є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , що випливає з довідки від 02.04.2019 р. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. (а. с. 18).

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки (спадщина) ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 до дня смерті була співвласником земельної ділянки площею 0,0588 га, кадастровий номер :01:019:0403, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , іншим співвласником земельної ділянки є ОСОБА_2 , земельна ділянка виділялась та належала їм на праві спільної сумісної власності (без визначення часток), що підтверджується витягом з рішення Бердичівської міської ради Житомирської області від 18.12.2014 р. № 965 (з додатком) та витягом від 02.04.2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 20, 22).

Тобто частка ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у праві власності на земельну ділянку не визначена.

У зв`язку з тим, що частка ОСОБА_3 у праві власності на вказану земельну ділянку не визначена, постановою від 24.04.2019 р. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку цієї земельної ділянки (а. с. 19).

Згідно з частинами першою та другою статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Тобто земельна ділянка площею 0,0588 га, кадастровий номер :01:019:0403, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 (до дня смерті) та ОСОБА_2 .

Частинами першою та другою статті 370 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У матеріалах справи відсутні докази того, що розмір часток ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у праві власності на земельну ділянку є різним.

Беручи до уваги зазначене, Суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 258, 259, 263 - 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.

2. Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0588 га, кадастровий номер :01:019:0403, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/2.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд заочного рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя В.В. Корбут