Ухвала

20 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 288/268/19

провадження № 61-14824ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив поділити жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , виділивши в натурі по 1/2 частині цього майна йому та ОСОБА_2 .

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 . Виділено позивачу й відповідачу в натурі частки із спільного майна за варіантом № 2 висновку експерта від 09 серпня 2019 року № 119/08-2019 зі стягненням компенсації за відступлення від ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про виділ позивачу й відповідачу в натурі частки із спільного майна за варіантом № 1 висновку експерта від 09 серпня 2019 року № 119/08-2019 зі стягненням компенсації за відступлення від ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. У клопотанні, доданому до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить зупинити виконання постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у справі з ціною позову, з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

У відповідності до пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України

у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам, ціна позову визначаєтьсядійсною вартістю нерухомого майна.

Вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , вимоги про поділ (виділ) якого заявив позивач у цій справі, згідно висновку експерта становить 306 200 грн, тобто ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 250 = 525 500, 00 грн).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується із визначеним судом апеляційної інстанції порядком виділу частки у спільному майні, при цьому не посилається на наявність випадків, передбачених пунктами а-г частини третьої статті 389 ЦПК України, на наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, може стати об`єктом касаційного перегляду по суті.

Колегія суддів, враховуючи ціну позову, правовідносини сторін, висновки суду апеляційної інстанції, доводи заявника, викладені у касаційній скарзі, які значною мірою зводяться до необхідності переоцінки доказів (висновку експерта), що згідно статті 400 ЦПК України не належить до компетенції суду касаційної інстанції, вважає, що обставини, за наявності яких справа з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, може стати предметом касаційного розгляду, відсутні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Оскільки у відкритті касаційного провадження належить відмовити, клопотання про зупинення виконання оскарженої постанови до задоволення не підлягає.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою

статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою,

пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович