печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Пітей О.Д.,

справа № 757/16850/18-Ц

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ПрАТ «ВФ Україна»

третя особа Львівський міський центр зайнятості

вимоги позивача: визнання договору та акту недійсними

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом до ПрАТ «ВФ Україна», третя особа Львівський міський центр зайнятості про визнання договору та акту недійсними. В обґрунтування позову вказує на те, що в провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПрАТ «МТС Україна» про стягнення допомоги по безробіттю в сумі 9304,74 грн. Як на підставу своїх вимог, Львівський міський центр зайнятості послався на договір на виконання робіт (надання послуг) від 04.05.2016 між ПрАТ «МТС Україна» в особі керівника Львівського ЦОА Чурсіна О.Г. та ОСОБА_1 , та акт виконаних робіт від 18.05.2016 до договору на виконання робіт від 04.05.2016. Вказує на те, що Львівським міським центром зайнятості була отримана інформація про те, що ОСОБА_1 , під час реєстрації та набуття статусу безробітної, нібито перебувала у цивільно-правових відносинах з ПрАТ «МТС Україна» згідно договору на виконання робіт (надання послуг) від 04.05.2016 та отримала дохід, що призвело до неправомірного прийняття рішення про надання позивачці статусу безробітної та призначення їй допомоги по безробіттю. На думку Львівського міського центру зайнятості, ОСОБА_1 неправомірно набула статусу безробітної та отримала допомогу по безробіттю, оскільки належала до зайнятого населення і подала до центру зайнятості недостовірні дані, в зв`язку з чим останній заявив позовні вимоги про стягнення з позивачки коштів у сумі 9304,74 грн. Однак, з даним твердженням позивачка не погоджується, оскільки в цивільно-правових відносинах з ПрАТ «МТС Україна» відповідно до договору на виконання робіт (надання послуг) від 04.05.2016 не перебувала, ні даного договору від 04.05.2016, ні акту виконаних робіт від 18.05.2016 до цього договору не підписувала. Просить визнати недійсним договір на виконання робіт (надання послуг) від 04.05.2016 та акт виконаних робіт від 18.05.2916 до цього договору між ОСОБА_1 та ПрАТ «МТС Україна».

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Про день та час слухання справи повідомлялися у встановлений законом порядок.

Представник відповідача ПрАТ «ВФ Україна» в судове засідання не з`явився. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи Львівського міського центру зайнятості в судове засідання не з`явився. До суду надійшли пояснення щодо позову, в яких третя особа вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог п.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 13.05.2016 ОСОБА_1 звернулася із заявою до Львівського міського центру зайнятості про надання статусу безробітної з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в якій вказала, що ознайомлена з правами та обов`язками, зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів.

Відповідно до акту Львівського міського центру зайнятості №295 від 06.09.2016 з розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», при звірці даних виявлено, що позивачка під час перебування на обліку у Львівському міському центру зайнятості, як безробітна, надавала ПрАТ «МТС Україна» послуги згідно договорів цивільно - правового характеру в період з 02.03.2016р. по 18.03.2016, 01.04.2016 по 15.04.2016, 04.05.2016 по 18.05.2016.

Відповідно до висновку №5425 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підписів від 14.12.2017, підписи від імені ОСОБА_1 , розташовані в графі «Виконавець» в договорі на виконання робіт (надання послуг) від 24.05.2016 та в графі «Від виконавця» в акті виконаних робіт від 18.05.2016, виконані однією особою, але не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну, припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки договір на виконання робіт (надання послуг) від 04.05.2016 між ПрАТ «МТС Україна» та ОСОБА_1 за формою і змістом відповідає вимогам Закону, але експертним висновком підтверджено, що одна із сторін договору - ОСОБА_1 його не підписувала, тобто, підписи в договорі на виконання робіт (надання послуг) від 04.05.2016 та акті виконаних робіт від 18.05.2016 виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою, тому з цього випливає, що такий договір є вчиненим, а відтак, є підставою для визнання такого договору недійсним відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України в зв`язку з підписанням договору особою, яка не має на це повноважень та відсутністю волевиявлення власника, якщо власник у подальшому не схвалив такого правочину.

Зважаючи на те, що згідно висновку експертизи, підписи від імені ОСОБА_1 в договорі на виконання робіт (надання послуг) від 04.05.2016 та в акті виконаних робіт від 18.05.2016 виконані іншою особою, а доказів спростування результатів висновку відповідачем не надано, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 215 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 12, 81, 89, 141, 247, 259, 263 - 265, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ «ВФ Україна», третя особа Львівський міський центр зайнятості про визнання договору та акту недійсними - задовольнити.

Визнати недійсним договір на виконання робіт (надання послуг) від 04.05.2016 укладений між ОСОБА_1 та ПрАТ «ВФ Україна».

Визнати недійсним акт виконаних робіт від 18.05.2016 до договору на виконання робіт (надання послуг) від 04.05.2016, підписаний між ОСОБА_2 та ПрАТ «ВФ Україна».

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

відповідач: ПрАТ «ВФ Україна», 01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15,

третя особа: Львівський міський центр зайнятості, 79060, м. Львів, вул. Княгині Ольги, 122,

Суддя Р.В. Новак