Провадження № 22-ц/802/360/20 Категорія: 37 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Осіпука В.В., Федонюк С.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою представника позивача приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» - Хом`яка Олександра Григоровича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2019 року

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 17.07.2018 року у м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого сталась ДТП за участю автомобілів: BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та MERCSDES-Benz GLE 43 AMG, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 який був застрахований від ризику пошкодження в ДТП у ПрАТ «АСК «Інго Україна» за договором добровільного страхування засобів наземного транспорту № 640559255.17 від 10.10.2017 року з франшизою - 0,00 грн.

Згідно калькуляції на ремонт СТО ПрАТ «Галичина-Авто» № КА-7780857 від 25.07.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля MERCSDES-Benz GLE 43 AMG, д.н.з НОМЕР_2 , складає 108419,80 грн. Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 314 від 10.09.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 103979,58 грн. При цьому, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (оцінена шкода) складає 93257,70 грн.

Вказує, що 14.09.2019 року позивач відшкодував власнику застрахованого автомобіля завдану шкоду у розмірі 108419,80 грн., шляхом оплати вартості ремонтних робіт даного автомобіля згідно виставленого рахунку) та набув право зворотної вимоги в порядку суброгації до особи, винної в завданні шкоди та її страховика у розмірі загальної суми сплачених грошових коштів.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 09.08.2018 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі полісу обов`язкового страхування № АМ/1234017 з франшизою 1000,00 грн.

Зазначає, що 12.03.2019 року звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» із заявою про компенсацію суми страхової виплати у розмірі 92257,70 грн. (93257,70 грн. - оцінена матеріальна шкода згідно експертного висновку за мінусом 1000,00 грн. - франшиза), яка була компенсована позивачу.

Вказує, що оскільки полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АМ/1234017 від 29.08.2017 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було передбачено франшизу у розмірі 1000,00 грн., суми вимоги до останнього не могла перевищувати 92257,70 грн.

Враховуючи набуття позивачем права зворотної вимоги в межах фактично сплачених грошових коштів у розмірі 108419,80 грн., а також наявність ліміту майнової відповідальності страховика відповідача - ПрАТ «СК «Юнівес» у розмірі 92257,70 грн., він вважає, що решта (залишок) завданої шкоди у розмірі 16162,21 грн. підлягає стягненню з винуватця ДТП та володільця джерела підвищеної небезпеки на підставі положень ч. 2 ст. 1187 та ч. 1 ст. 1194 ЦК України.

Просить суд стягнути в його користь з відповідача 16162,21 грн. за завдану майнову шкоду та судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2019 року ухвалено в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про стягнення грошових коштів відмовити.

В апеляційній скарзі позивач, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати це рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду у даній справі, ціна позову у якій менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому вона апеляційним судом розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач мав би звертатись з вимогами до третьої особи (страховика відповідача), а не до безпосередньо до відповідача, проте, такий висновок суду не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.07.2018 року о 16.10, ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем BMW 530D , д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 16.11 ПДР України, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги в русі автомобілю MERCSDES-Benz GLE 43 AMG д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 09.08.2018 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 7).

Згідно калькуляції на ремонт СТО ПрАТ «Галичина-Авто» № КА-7780857 від 25.07.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля MERCSDES-Benz GLE 43 AMG, д.н.з НОМЕР_2 , складає 108419,80 грн. (а.с. 14).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 314 від 10.09.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 103979,58 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (оцінена шкода) складає 93257,70 грн. (а.с. 16-26).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі полісу обов`язкового страхування № АМ/1234017 з франшизою 1000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Отже, з урахуванням того, що ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» компенсувало позивачу виплачене страхове відшкодування власнику застрахованого автомобіля, виходячи з розміру вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стягненню з винної особи в користь позивача підлягає різниця між фактичним розміром завданих збитків та страховим відшкодуванням.

З матеріалів цивільної справи, зокрема висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 314 від 10.09.2018 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "Мерседес-Бенц" р.н. НОМЕР_2 з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (оцінена шкода) складає 93257.70 грн.

Згідно з ч. 18 ст. 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Полісом обов`язкового страхування № АМ/1234017 від 29.08.2017 року ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" було передбачено франшизу у розмірі 1000.00 грн.

Таким чином, з врахуванням сплачених грошових коштів у розмірі 108419.80 гри., а також наявність ліміту майнової відповідальності страховика відповідача - ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" у розмірі 92257.70 грн. (93257.70 грн. - оціненої матеріальної шкоди мінус 1000.00 грн. - франшизи за полісом обов`язкового страхування), - решта (залишок) завданої шкоди у розмірі 16162.21 грн. (108419.80 грн. - 92257.70 грн.) підлягає до стягнення з відповідача, як винуватця ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи фактичні обставини справи, вимоги закону, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції залишив поза увагою наведені обставини, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» при подачі позову та апеляційної скарги сплатило судовий збір в розмірі 4802,50 грн. (1921 грн. + 2881,50 грн.) та його апеляційна скарга підлягає задоволенню, а тому вказані судові витрати повинні бути покладені на відповідача ОСОБА_1 .

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» - Хом`яка Олександра Григоровича задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2019 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" грошові кошти у розмірі 16 162(шістнадцять тисяч сто шістдесят дві) гривні 21 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) гривні 50 копійки судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді