Ухвала

16 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 490/5858/18

провадження № 61-6315ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 березня 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» Миколаївгаз», товариства

з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз збут» про скасування заборгованості за послуги газопостачання та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі - АТ «Миколаївгаз»), товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз збут» (далі - ТОВ «Миколаївгаз збут»),

у якому з уточненням вимог просив: визнати обсяги спожитого газу

за період з липня 2015 року, встановлені відповідачем АТ «Миколаївгаз»,

не визначеними та не доведеними; визнати заборгованість перед

ТОВ «Миколаївгаз збут» в розмірі 4 906, 54 грн не доведеною

та безпідставною; зобов`язати АТ «Миколаївгаз» провести звірку показів лічильника за особовим рахунком позивача та скласти відповідний акт; зобов`язати ТОВ «Миколаївгаз збут» скасувати заборгованість у розмірі

4 906, 54 грн.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 грудня

2019 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 16 березня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано обсяги спожитого ОСОБА_1 природного газу за період

з липня 2015 року по 18 липня 2017 року не доведеними.

Зобов`язано АТ «Миколаївгаз» скласти акт визначення розрахунку спожитого обсягу енергії природного газу (визначення його об`ємів

та обсягів) споживачем ОСОБА_1 в період з липня 2015 року

по 18 липня 2017 року за плановими величинами середньомісячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців.

Зобов`язано ТОВ «Миколаївгаз Збут» провести перерахунок спожитого газу за період з липня 2015 року по 18 липня 2017 року на підставі акта, наданого

АТ «Миколаївгаз».

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

30 березня 2020 року до Верховного Суду АТ «Миколаївгаз» подало касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 березня 2020 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено те, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі,

що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви, а процедура касаційного перегляду бути екстраординарною.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень, лише у тих випадках, коли таке оскарження

є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких

не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.

Предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про захист прав споживача: визнання обсягів спожитого газу за період з липня 2015 року, встановлених відповідачем АТ «Миколаївгаз», не визначеними

та не доведеними, визнання заборгованість перед ТОВ «Миколаївгаз збут»

в розмірі 4 906, 54 грн не доведеною та безпідставною, зобов`язання

АТ «Миколаївгаз» провести звірку показів лічильника за особовим рахунком позивача та скласти відповідний акт, зобов`язаня ТОВ «Миколаївгаз збут» скасувати заборгованість в розмірі 4 906, 54 грн.

Оспорювана сума заборгованості, яка підлягає перерахунку на підставі судових рішень, що оскаржуються, не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року

(210 200, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною в силу вимог процесуального закону.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки АТ «Миколаївгаз» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2019 року

та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 березня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» Миколаївгаз», товариства

з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз збут» про скасування заборгованості за послуги газопостачання та зобов`язання вчинити певні

дії - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович