Справа № 736/385/20
Номер провадження 2/736/298/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання власності на майновий пай в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

26 березня 2020 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання власності на майновий пай в порядку спадкування за заповітом та просить: визнати факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко с. Сахутівка № 37 від 14.03.2000 р. вартість якого становить 1965,00 грн., визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко, реорганізованого в ПОСП «Мир», с. Сахутівка Корюківського району Чернігівської області, у розмірі 1965,00 грн., що належав ОСОБА_2 та після її смерті в порядку спадкування за законом був успадкований її чоловіком ОСОБА_3 .

В судове засідання позивач не прибула, в позові вказала про розгляд справи без її участі.

Від відповідача в судове засідання надано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають.

Від третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та довідкою Корюківської міської ради. ОСОБА_2 за життя була членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка; відповідно до списку колишніх членів КСП ім. Шевченко, с. Сахутівка, які мають право на майновий пай, затвердженого загальними зборами колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко с. Сахутівка від 19 квітня 2001 року, набула права власності на майновий пай, частка якого визначена в розмірі 1965,00 грн.; згідно Свідоцтва про право на майновий пай члена КСП ім. Шевченко ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що підтверджується копією Свідоцтва про право на майновий пай виданого на ім`я ОСОБА_4 № 37 від 14.03.2000 р. У виданому ОСОБА_2 Свідоцтві про право на майновий пай №37 від 14.03.2000 р., по батькові помилково вказано « ОСОБА_5 ». Виправити по батькові у свідоцтві, не має можливості. Тому Корюківська міська рада ставить під сумнів належність ОСОБА_2 вказаного Свідоцтва. Факт знаходження саме у ОСОБА_2 , а потім у її чоловіка та у позивача вказаного Свідоцтва підтверджує той факт, що майновий пай та вказане Свідоцтво належить саме ОСОБА_2 , а тепер їй. Крім ОСОБА_2 , інші особи з таким прізвищем, іменем та по батькові на вказане Свідоцтво не претендують. Різницю в написанні по батькові можна пояснити помилкою при заповненні списку, яку у подальшому перенесли у Свідоцтво. Так як громадянка ОСОБА_4 на території колишньої Тютюнницької сільської ради ніколи не проживала та не була членом КСП ім. Шевченко с. Сахутівка, а саме громадянка ОСОБА_2 проживала на території колишньої Тютюнницької сільської ради та була членом КСП ім. Шевченко с. Сахутівка. Крім того у судових рішеннях, по справам №736/293/19 та №736/1079/15-ц, встановлено, що громадянка ОСОБА_2 мала земельний пай, як член КСП ім. Шевченко с. Сахутівка.

За таких обставин позивач вимушена звернутись до суду з проханням: встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко с. Сахутівка № 37 від 14.03.2000 р. вартість якого становить 1965,00 грн.

ОСОБА_2 за життя не розпорядилася своїм майном, заповіту не склала, безпосередньо до смерті ОСОБА_2 разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживав її чоловік ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після її смерті з дня відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном та був єдиним власником спадкового майна після смерті дружини ОСОБА_2 . Інших спадкоємців, що прийняли спадщину чи претендували на обов`язкову частку у спадщині, не було.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою Корюківської міської ради. На випадок своєї смерті зробив розпорядження щодо своєї спадщини, згідно з заповітом, посвідченим 13 серпня 2002 року ОСОБА_6 , секретарем виконавчого комітету Тютюнницької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, ОСОБА_3 все належне майно заповів їй, ОСОБА_1 .

Отже, на даний час, єдиним власником заповіданого майна після смерті ОСОБА_3 є позивач, ОСОБА_1 , інші спадкоємці в заповіті відсутні; спадкоємців, що претендують на обов`язкову частку у спадщині, немає, але оформити свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно у Корюківській державній нотаріальній конторі вона не може. Для вирішення даного питання вона зверталася до державного нотаріуса Корюківської державної нотаріальної контори за отриманням консультації; нотаріусом після огляду наданих документів повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину не може бути видане та запропоновано звернутися до суду.

Згідно з вимогами пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

Згідно пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, які мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім`я по батькові прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити не чітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання власності на майновий пай в порядку спадкування за заповітом, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, а позивач сплатила 50% відсотків судового збору, тому сплачений судовий збір слід залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 325, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 315, 354-355 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко, с. Сахутівка за № 37 від 14.03.2000 р. вартість якого становить 1965,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко, реорганізованого в ПОСП «Мир», с. Сахутівка Корюківського району Чернігівської області, у розмірі 1965,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп., що належав ОСОБА_2 та після її смерті в порядку спадкування за законом був успадкований її чоловіком ОСОБА_3 .

Сплачений судовий збір при подачі позову до суду залишити за позивачем.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М. І. Чурупченко