Справа № 199/3330/20
(2/199/1539/20)
РІШЕННЯ

іменем України

19.10.2020

м. Дніпро

справа №199/3330/20

провадження № 2/199/1539/20

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

за участю секретаря Столяренко А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування спадкоємця за законом,

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивач звернувся до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування спадкоємця за законом,

Позов обґрунтовується тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідача та дід ОСОБА_2 - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки відповідач не надавав належної допомоги померлому батькові, який її потребував, просила суд визнати ОСОБА_3 негідним спадкоємцем першої черги та усунути від спадкування на підставі закону після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_4 та визнати ОСОБА_2 таким, що прийняв спадщину після ОСОБА_4 .

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження, витребувано з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.31).

Ухвалою суду від 27 липня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с.68).

19 жовтня 2020 року справу розглянуто по суті.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримала позов та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав та не заперечував прости його задоволення.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Для задоволення вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Правила частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15-ц (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі №321/1573/17-ц (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19).

Крім того, у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження №61-15926св18) зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За своє життя потребував сторонньої допомоги, про що визнали сторони в судовому засіданні. Відповідач допустив бездіяльність і не надавав допомоги батькові, про що не заперечував під час розгляду справи.

За встановлених обставин, аналізу наданих доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З урахуванням результату розгляду справи, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з ОСОБА_3 в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1681,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування спадкоємця за законом - задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення буде складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 26 жовтня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання - АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації - АДРЕСА_3 .

Суддя О.Б.Подорець