Справа № 204/7841/19
Провадження № 2/204/341/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Голушко В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача адвоката Дейчман Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Третя Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення юридичних фактів та визнання права власності в порядку спадкування за законом на 64/100 частини домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним сином ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 на 64/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , які складаються з: житлового будинку А 1 квартира АДРЕСА_2 : кухня 1-1 площею 12,2 кв.м, житлова кімната 1-2 площею 10,3 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 10 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 15,4 кв.м., прибудова а2 тамбур 1-І площею 3,5 кв.м., літня кухня Д, сарай Г, огорожі, споруди № 3-11, 2/3 мостіння І, огорожа № 2, Ѕ частина огорожі № 12. Загальна площа квартири АДРЕСА_2 51,4 кв.м., житлова площа 35, 7 кв. м.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що спірне домоволодіння АДРЕСА_1 і складається з: житлового будинку АІ житловою площею 62,3 кв.м., загальною площею 91,9 кв.м., сараю В, літньої кухні Г, споруд 1-11, мостіння І.

Згідно технічного паспорту, складеному станом на 20.12.2019 року ФОП ОСОБА_8 , житловий будинок А складається з квартири АДРЕСА_2 : кухня 1-1 площею 12,2 кв.м., тамбур І площею 3,5 кв.м., житлова кімната 1-2 площею 10,3 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 10,0 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 15,4 кв.м., загальна площа квартири АДРЕСА_2 - 51,4 кв.м., житлова площа - 35,7 кв.м., а також з квартири АДРЕСА_3 : тамбур 2-1 площею 4,3 кв.м., кухня 2- 3 площею 9,6 кв.м., житлова кімната 2-2 площею 14,6 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 12,0 кв.м., загальна площа квартири № 2 - 40,5 кв.м., житлова - 26,6 кв.м.

Домоволодіння за вказаною адресою було побудоване протягом 1938 - 1965 р.р., а саме: житловий будинок А-1 протягом 1938-1939 р.р., прибудова аЗ - ,а4 - у 1955 році, прибудова а2 - у 1965 році, літня кухня Г у 1965 році, сарай В - у 1960 році.

Забудовниками домоволодіння були ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , які мешкали своїми родинами в окремих квартирах: ОСОБА_6 зі своєю родиною мешкала в квартирі АДРЕСА_2 (загальною площею 51,4 кв.м.), а ОСОБА_9 , мешкала разом зі своєї родиною в квартирі № АДРЕСА_3 (загальною площею 40,5 кв.м.).

Після закінчення будівництва житлового будинку з господарчими спорудами за вказаною адресою забудовники до експлуатації їх не ввели і правовстановлюючих документів не оформили.

Згідно замовлення ОСОБА_6 і ОСОБА_9 29.01.1964 року було проведено первинну інвентаризацію домоволодіння за вказаною адресою. В подальшому, 02.09.1981 р. інвентаризацію було проведено на підставі замовлення ОСОБА_5 та встановлено, що весь об`єкт нерухомості побудовано самочинно.

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 184680716 від 15.10.2019 року відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 - відсутні.

Таким чином, житловий будинок А-1 і господарчі споруди за вказаною адресою являються будівлями, які були побудовані до 05.08.1992 року, а тому не потребують введення в експлуатацію, а право власності на ці об`єкти нерухомого майна визнається дійсним, так як на момент виникнення права власності діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилася спадщина на частину домоволодіння, яка складається з квартири АДРЕСА_2 . За законом спадкоємцями 1 черги після смерті матері ОСОБА_6 були її діти: донька - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . Ніхто зі спадкоємців зави до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 не подавав, але син - ОСОБА_5 фактично мешкав в квартирі АДРЕСА_4 , яка була спадковим майном, а тому вважається спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину належним чином.

Спадкоємиця ОСОБА_9 належним чином спадщину після смерті матері не прийняла, так як не мешкала в спадковій квартирі АДРЕСА_2 , а проживала разом зі своєю родиною в квартирі АДРЕСА_3 , яка була побудована нею особисто за тією ж адресою.

Факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був рідним сином ОСОБА_6 підтвердити свідоцтвом про його народження не можливо, так як воно не зберіглося.

ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 з 15 листопада 1945 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача - ОСОБА_5 , помер.

Після смерті ОСОБА_5 , залишилися спадкоємці за законом 1 черги: дружина - ОСОБА_7 і двоє синів: позивач - ОСОБА_1 , брат позивача - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_11 . Після його смерті залишилися спадкоємці за законом 1 черги - дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_12 .

Після смерті батька ОСОБА_5 ніхто зі спадкоємців до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Мати позивача - ОСОБА_7 постійно проживала і була зареєстрована на день смерті ОСОБА_5 в спадковому домоволодінні, тобто ОСОБА_7 є спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 належним чином.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача - ОСОБА_7 . Після смерті матері - ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 належним чином, але своїх спадкових прав не оформила, спадкоємцями за законом були її сини: позивач - ОСОБА_1 , і брат позивача - ОСОБА_11 , який до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не подавав, постійно разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини не проживав, за місцем помешкання матері зареєстрований не був.

06 грудня 2008 року позивач оформив заяву до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері - ОСОБА_7 , підпис на якій посвідчила приватний нотаріус ДМНО Міхеєва Т.М. за реєстром № 2957, але зазначену заяву позивач до нотаріальної контори не подав і не зареєстрував її належним чином.

На день смерті матері - 22.10.2008 року позивач не був з нею зареєстрований за місцем її проживання по АДРЕСА_1 , але фактично, постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шестимісячного строку не відмовився від неї.

Таким чином, після смерті ОСОБА_7 єдиним спадкоємцем за законом 1 черги, який належним чином прийняв спадщину є позивач.

11 жовтня 2019 року позивач звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_7 , у зв`язку з чим була заведена спадкова справа № 346/2019.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.10.2019 року державний нотаріус Крупська Л.В. відмовила у видачі свідоцтва посилаючись на те, що на спадкове домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні відомості щодо реєстрації права власності на нерухоме майно і все домоволодіння є самочинним будівництвом.

Крім того, зазначено, що спадкодавець ОСОБА_7 на день смерті була зареєстрована одна - тобто прийняття спадщини спільною реєстрацією (проживанням) із спадкоємцем не підтверджено.

Заява про прийняття спадщини в шести місячний строк - до 22 квітня 2008 року від імені ОСОБА_1 до нотаріальної контори, не надходила, а була подана до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори 05 вересня 2019 року, підпис на якій засвідчено приватним нотаріусом ДМНО Міхеєвою Т.М. 06.12.2008 року за реєстром № 2957.

У зв`язку з тим, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - ОСОБА_7 , позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх невизнаних спадкових прав.

В судовому засіданні позивач, представник позивача, кожен окремо, підтримали позовну заяву в повному обсязі, просили суд її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, які зазначені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 10 березня 2020 року проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 10 березня 2020 року проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила суд їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні 10 березня 2020 року проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила суд їх задовольнити.

Представник третьої особи Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

За наслідками з`ясування і аналізу обставин справи, пояснення сторін в судовому засіданні, свідків, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблений запис № 830 (арк.с.22, 101).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 9, 15 листопада 1945 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_13 . Прізвища у шлюбі - ОСОБА_14 (арк.с.26, 109).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_7 (арк.с.28, 105 зворот).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_7 (арк.с.29).

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 , 05 листопада 1971 року ОСОБА_11 уклав шлюб з ОСОБА_15 , прізвища у шлюбі ОСОБА_14 (арк.с.31).

У шлюбі ОСОБА_11 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_12 народилася дочка ОСОБА_12 (арк.с.32, 33).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 70 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 1181 (арк.с.30).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблений запис № 830 (арк.с.22).

Відповідно до відомостей Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 10 вересня 2010 року, відповідно до наявних даних будинкової книги, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.06.1945 року до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), з реєстраційного обліку знята 15.02.1972 року. Склад зареєстрованих на день смерті ОСОБА_6 становить 6 осіб: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зареєстрований з 14.02.1957 року, з реєстраційного обліку знятий 13.03.2008 року; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , була зареєстрована з 17.01.1951 року, з реєстраційного обліку знята 02.10.2010 року; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , була зареєстрована 31.03.1970 року, з реєстраційного обліку знята 27.07.1992 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була зареєстрована з ІНФОРМАЦІЯ_16 , з реєстраційного обліку знята ІНФОРМАЦІЯ_17 року, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , був зареєстрований з 08.08.1968 року, з реєстраційного обліку знятий 06.05.1972 року; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , зареєстрована з 04.12.1965 року, з реєстраційного обліку знята 20.04.1972 року (арк.с.37,108).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 87 років помер ОСОБА_5 , про що зроблено актовий запис за № 376 (арк.с.27, арк.с.100 зворот).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 83 роки, про що зроблено відповідний актовий запис № 8186 (арк.с.36,100).

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 57440422, зареєстровано спадкову справу Третьою дніпровською нотаріальною конторою, номер у нотаріуса 546/2019, спадкодавець ОСОБА_7 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_20 (арк.с.38, 102).

Відповідно до відомостей Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 13 вересня 2019 року № 14/5 9943, відповідно до наявних даних будинкової книги, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 1957 року по день смерті. Склад зареєстрованих осіб на день смерті ОСОБА_5 - одна особа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , була зареєстрована з 17.01.1951 року (арк.с.34, 107).

Відповідно до відомостей Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 17 березня 2019 року, відповідно до наявних даних будинкової книги, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 17.01.1951 року до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_20 ), з реєстраційного обліку знята 02.12.2010 року. Інші зареєстровані особи за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_20 ) - відсутні (арк.с.23, 107 зворот).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 184680716, за адресою: АДРЕСА_1 , відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні; відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, відсутні (арк.с.20,119).

Відповідно до інформації КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» від 19.09.2019 року № 13422, згідно замовлення гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_18 (російською мовою) 29.01.1964 ІНФОРМАЦІЯ_20 . було проведено первинну інвентаризацію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому 02.09.1981 р. інвентаризацію було проведено згідно замовлення ОСОБА_19 (російською мовою) та встановлено, що все домоволодіння побудовано самочинно (все домоволодіння житловий будинок літ. А-2 (1938 1939 р. побудови), тамбур літ.а-1 (1965 р. побудови), тамбур літ.а1 -1 (1955 р. побудови) житловою площею 61,8 кв.м., загальною 91,7 кв.м., сарай літ. Б (1955 р. побудови), сарай літ. Г(н/в р. побудови), літня кухня літ. Д (1965 р. побудови), убиральня літ. Ж (н/в р. побудови), убиральня літ. Е (н/в р. побудови), споруди № 1-6, І), про що виставлено відповідний штамп (арк.с.21, 106 зворот).

Відповідно до повідомлення Державного архіву Дніпропетровської області Дніпропетровської державної обласної адміністрації від 24.10.2019 року № Т-115-2019, надати архівну довідку про народження ОСОБА_5 за 1921 р. в с. Новомиколаївка Катеринославського повіту Катеринославської губернії (нині Дніпровський район, Дніпропетровська область) неможливо через відсутність на зберіганні в держархіві області запитуваних документів за вказаний рік (арк.с.24).

06 грудня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. посвідчено заяву ОСОБА_1 до Третьої дніпропетровської нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за померлою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , на майна, яке складається з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (арк.с.35). Заява подана ОСОБА_1 до нотаріальної контори 05 вересня 2019 року (арк.с.98).

Відповідно до наданої суду копії фотокартки сім`ї ОСОБА_14 , зробленої у 1937 році, на фотокартці зображені разом: син ОСОБА_5 , матір ОСОБА_6 , батько ОСОБА_20 (арк.с.39).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 матір`ю ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , є ОСОБА_9 (арк.с.40, 41,42).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_23 у віці 87 років, про що зроблено запис № 1110 (арк.с.43).

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на його ім`я, а в разі неможливості постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії (арк.с.117).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 жовтня 2019 року, винесеної державним нотаріусом Третьої дніпровської нотаріальної контори, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що: заява про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк до 22 квітня 2019 року від імені ОСОБА_1 до нотаріальної контори не надходила, а була подана до третьої дніпровської держнотконтори 05 вересня 219 року, підпис на якій засвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. 06 грудня 2008 року. Згідно довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 17 вересня 2019 року № 14/5-10076 спадкоємець на день смерті була зареєстрована одна тобто прийняття спадщини спільною реєстрацією із спадкоємцем не підтверджено; згідно листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 13422 від 19.09.2019 року в матеріалах інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 відсутні відомості щодо реєстрації права власності на нерухоме майно і зазначено, що все домоволодіння побудовано самочинно; спадкоємцем не надано, будь яких документів, що підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 184680716 від 15.10.2019 року право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (арк.с.58, зворот 119-120).

Відповідно до Акту складеного представником міськінвентарбюро, проведено обстеження домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Обстеження проведено на предмет встановлення права володіння ОСОБА_6 , померлої у 1971 році, ОСОБА_9 . ОСОБА_5 пояснив, що домоволодіння частково належало його померлій у 1971 році матері ОСОБА_6 . Опитані ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , пояснили, що у 1938 році на земельній ділянці ОСОБА_6 (померла у 1971) році та ОСОБА_20 , ОСОБА_24 (померлі у 1943 році), збудували житловий будинок. На той час частиною будинку користувалася ОСОБА_9 , іншою частиною будинку користувався ОСОБА_5 . Будинок не продавався, не передавався в дар. Спори відсутні (арк.с.111).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 житловий будинок А складається з квартири АДРЕСА_2 : кухня 1-1 площею 12,2 кв.м., тамбур І площею 3,5 кв.м., житлова кімната 1-2 площею 10,3 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 10,0 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 15,4 кв.м., загальна площа квартири АДРЕСА_2 - 51,4 кв.м., житлова площа - 35,7 кв.м., а також з квартири АДРЕСА_3 : тамбур 2-1 площею 4,3 кв.м., кухня 2- 3 площею 9,6 кв.м., житлова кімната 2-2 площею 14,6 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 12,0 кв.м., загальна площа квартири № 2 - 40,5 кв.м., житлова - 26,6 кв.м. (арк.с.173-175).

Відповідно до розрахунку часток у домоволодінні АДРЕСА_1 від 24.12.2019 року, складеного техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8 , домоволодіння АДРЕСА_1 складається з житлового будинку літ. А житловою площею 62,3 кв.м., загальною площею 91,9 кв.м., літ. Д літньої кухні, літ. Г. сараю, № 1-11, Ѕ № 12 споруд, І мостіння. Загальна інвентаризаційна вартість домоволодіння складає 211761 грн.

У фактичному користуванні ОСОБА_1 знаходиться: в житл. будинку літ. А1 поз.1-1-1-4 вартістю 88200 грн., прибудова літ. а2 вартістю 6002 грн., що складає квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 51,4 м2, житловою площею 35,7 м2; літня кухня літ. Д вартістю 12455 грн., сарай літ. Г вартістю 4423 грн., огорожі, споруди № 3-11 вартістю 18080 грн., 2/3 мостіння № І, огорожі № 2 вартістю 3628 грн., Ѕ ч. огорожі № 12 вартістю 2635 грн. Всього на суму 135423 грн., що складає 64/100 частин домоволодіння (арк.с.177).

Допитана в судовому засіданні, за її письмовою згодою, в якості свідка третя особа ОСОБА_4 пояснила суду, що вона є дочкою ОСОБА_9 , яка є рідною сестрою ОСОБА_5 . ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_5 . У квітні 2007 року ОСОБА_7 впала і отримала травму. Коли ОСОБА_7 хворіла, ОСОБА_1 доглядав її, проживав з нею до її смерті, а саме до жовтня 2008 року.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 приходились один одному матір`ю і сином, мешкали за адресою: АДРЕСА_5 .

Допитана в судовому засіданні, за її письмовою згодою, в якості свідка відповідач ОСОБА_2 пояснила суду, що ОСОБА_1 є рідним братом її покійного чоловіка ОСОБА_11 . З квітня 2007 року по жовтень 2008 року ОСОБА_1 проживав разом з матір`ю, та доглядав за нею.

Допитана в судовому засіданні, за її письмовою згодою, в якості свідка відповідач ОСОБА_3 пояснила суду, що, ОСОБА_1 є рідним братом її померлого батька ОСОБА_11 .

ОСОБА_7 це мати її батька, вона проживала з дідусем. Після смерті дідуся бабусю доглядав ОСОБА_1 . Після смерті бабусі ОСОБА_7 її батько ОСОБА_11 не претендував на спірне домоволодіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прослідковується родинний зв`язок, а саме, що ОСОБА_6 була матір`ю ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини установлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяви про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК Української РСР (чинного станом на день смерті ОСОБА_6 ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 були єдиними спадкоємцями після смерті матері ОСОБА_6 , станом на день її смерті син ОСОБА_5 фактично мешкав у квартирі АДРЕСА_4 , про що свідчать записи у домовій книзі, довідка Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, та після її смерті проживав у вказаній квартирі, тобто фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, відповідно до вимог ст. 549 ЦК Української РСР та ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 його спадкоємцями були: дружина ОСОБА_7 , та сини ОСОБА_1 , ОСОБА_11 . Після смерті ОСОБА_5 , його дружина та матір позивача ОСОБА_7 була зареєстрована та мешкала у квартирі АДРЕСА_4 , отже ОСОБА_7 фактично прийняла спадкове майно за своїм померлим чоловіком.

Відповідно до показів свідків допитаних в судовому засіданні ОСОБА_1 мешкав разом з матір`ю ОСОБА_7 , доглядав її. Станом на день смерті матері, ОСОБА_1 мешкав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , та після її смерті продовжив проживати у вказаному домоволодінні. Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем, який прийняв спадщину за своєю матір`ю ОСОБА_7 . Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. При цьому, варто зазначити, що і на даний момент позивач проживає у домоволодінні.

При цьому, суд враховує, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Такого висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові від 10.01.2019 по справі № 484/747/17.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини».

Таким чином, на підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, про підтвердження позивачем в судовому засіданні належними та допустимими доказами факт проживання ним разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які побудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію. зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до листа Державної архітектурно будівельної інспекції України № 40-12-2409 від 01.09.2011 року «Щодо прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів будівництва» не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року при набутті права власності на такі об`єкти.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3.1. інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

При вирішення питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Отже, враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку про законність вимог позивача щодо його права на спадкування 64/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки вони обумовлені тією обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_7 , з`ясувалося, що відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, а також не підтверджено прийняття спадщини спільною реєстрацією (проживанням) зі спадкодавцем, у зв`язку з чим, позивач позбавлений можливості прийняти спадщину за після смерті матері ОСОБА_7 , а саме оформити свої спадкові права на 64/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази у сукупності, суд приходить до висновку, що покази свідків в судовому засіданні є логічними, послідовними, взаємоузгодженими між собою, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, крім того, показання свідків об`єктивно підтверджуються зібраними та дослідженими у справі доказами.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, враховуючи заяви відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання позову, які не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси відповідачів та інших осіб, суд, також, приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 141, 206,259, 263-265, 273, 315 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 392, 1216,1217,1218,1258, 1261, 1268, 1269,1272,1296 ЦК України, ст. 549 ЦК УРСР, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженою наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Третя Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення юридичних фактів та визнання права власності в порядку спадкування за законом на 64/100 частини домоволодіння задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , був рідним сином ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 на 64/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , які складаються з: житлового будинку А 1 квартира АДРЕСА_2 : кухня 1-1 площею 12,2 кв.м, житлова кімната 1-2 площею 10,3 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 10 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 15,4 кв.м., прибудова а2 тамбур 1-І площею 3,5 кв.м., літня кухня Д, сарай Г, огорожі, споруди № 3-11, 2/3 мостіння І, огорожа № 2, Ѕ частина огорожі № 12. Загальна площа квартири АДРЕСА_2 51,4 кв.м., житлова площа 35, 7 кв. м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук