ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2-4212/12
Провадження № 22-ц/4820/920/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Чебан О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2218/5666/12 за апеляційною скаргою виконавчого комітету Хмельницької міської ради на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2020 року у складі судді Мазурок О.В. про відмову в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про зобов`язання надати житло.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В січні 2020 року виконавчий комітет Хмельницької міської ради звернувся до суду з заявою про відстрочення до 31 грудня 2020 року виконання рішення Хмельницького міськрайонного судувід 11 травня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про зобов`язання надати житло, яким зобов`язано виконавчий комітет забезпечити Шевчука В.В. та його сім`ю благоустроєним жилим приміщенням в місті Хмельницькому у вигляду окремої квартири в межах норм житлової площі. Подану заяву, заявник просив задовольнити у зв`язку з відсутністю житла, коштів для його придбання у міському бюджеті та великою кількістю невиконаних рішень судів щодо надання житла суддям та прокурорам, які тривалий час знаходяться на примусовому виконанні, виконати які вчасно немає можливості. Відсутність житла підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а відсутність коштів на придбання житла підтверджується довідкою фінансового управління.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2020 року у задоволенні заяви виконавчого комітету Хмельницької міської ради про відстрочення виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2012 року відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, виконавчий комітет Хмельницької міської ради в своїй апеляційній скарзі просить її скасувати та відстрочити виконання рішення від 11 травня 2012 року до 31 грудня 2020 року. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права. Посилається на те, що суд всупереч ст. 435 ЦПК України не визнав винятковими наведені виконавчим комітетом обставини щодо відсутності житла, а також той факт, що ні Хмельницькою міською радою, ні її виконавчим комітетом чи іншими органами не ведеться будівництво житла, а також не надав оцінки довідці фінансового управління виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 21 грудня 2019 року № 01-10/869, згідно якої кошти на придбання житла громадянам міста Хмельницького не передбачені в бюджеті міста Хмельницького на 2020 рік.

Крім того, при прийнятті ухвали судом не було враховано і не надано оцінки тій обставині, що у виконавчого комітету Хмельницької міської ради є велика кількість невиконаних рішень судів про позачергове забезпечення житлом суддів та прокурорів, які перебувають на квартирному обліку раніше ОСОБА_1 і рішення щодо забезпечення їх житлом вже тривалий час перебувають на примусовому виконанні.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 17 липня 2012 року, зобов`язано виконавчий комітет Хмельницької міської ради забезпечити Шевчука В.В. та його сім`ю благоустроєним жилим приміщенням в м. Хмельницькому у вигляді окремої квартири в межах норм житлової площі.

Рішення набрало законної сили та підлягає виконанню.

10 вересня 2012 року виконавчий комітет Хмельницької міської ради звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду від 11 травня 2012 року і ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2012 року заяву було задоволено, відстрочено виконання рішення суду від 11 травня 2012 року на чотири місяці.

20 лютого 2014 року виконавчий комітет Хмельницької міської ради знову звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду від 11 травня 2012 року, однак ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 18 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 15 травня 2014 року, в задоволенні заяви було відмовлено.

13 січня 2020 року виконавчий комітет Хмельницької міської ради втретє звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду від 11 травня 2012 року, в задоволенні якої оскаржуваною ухвалою було відмовлено.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Частинами 3, 4 ст. 435 ЦПК України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З наведених норм вбачається, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів існування таких обставин. Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними, такими, що не залежать від волі сторін.

Наведені підстави розстрочки виконання рішення суду у вигляді відсутності : в бюджеті міста на 2020 рік коштів на придбання житла, норм у чинному законодавстві про передачу забудовниками частини житла в рахунок пайового внеску; вільного житла на даний час, які зазначені в заяві та апеляційній скарзі, не є винятковими обставинами, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

Крім того, відповідач в третій раз звертається до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду 11 травня 2012 року з тих же самих підстав, рішення суду не виконується протягом майже восьми років і таке невиконання обґрунтовується виключно відсутністю коштів протягом такого тривалого часу. Фактично відповідач може кожний рік звертатись до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду, посилаючись на відсутність фінансів, що призводить до порушення конституційних прав громадянина на справедливий розгляд цивільної справи і судовий захист його інтересів.

З цих підстав доводи апеляційної скарги з посиланням на відсутність в бюджеті міста на 2020 рік коштів на придбання житла та вільного житла слід відхилити.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Хмельницької міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 квітня 2020 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох