Справа № 303/8011/19
номер рядка стат. звіту - 40
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2020 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі: головуючої судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань Хіміч А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

18 грудня 2019 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до АТ «Перший Український Міжнародний банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. про визнання таким, що непідлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 15 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований в реєстрі №24484.

Позовні вимоги мотивує тим, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження №60410143 з примусового виконання виконавчого напису № 24484 виданого 15.10.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість у розмірі 17 175,58 гривень, який було вчинено на підставі Кредитного договору №9 від 04.10.2013 року укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний банк». Вказаний виконавчий напис вважають вчиненим з чисельним порушенням законодавства та таким, що не підлягає виконанню, оскільки: нотаріусом як документ, що підтверджує наявність чи відсутність заборгованості, було взято наданий банком розрахунок суми заборгованості, який не є документом, який підтверджує безспірність вимог банку. Крім цього, а ні банк, а ні нотаріус не проінформував позивача про намір вчинити виконавчий напис, так само як і не було надано і сам виконавчий напис чи його копію, чим грубо порушені права позивача щодо можливості надання заперечень щодо розміру заборговності. Також, зауважили, що останній платіж по кредитному договорі вчинено 13.12.2013 року, отже право вимоги у банка виникло в серпні 2013 року, а виконавчий напис вчинено 15 жовтня 2019 року, тобто з пропуском строку. Представником позивача вказувалося також на те, що з 22.02.2017 року чинним законодавством не передбачено можливість вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2020 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідачу було надіслано 20.12.2019 року і яку він отримав 23.12.2019 року. Однак, у наданий судом строк та станом на 30.04.2020 року, відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подавав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно кредитного договору та договору страхування (оферти) № 9 від 04.10.2013 укладеного між АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 , банк видав позичальнику кредит в сумі 18 647,20 гривень, строком на 37 місяців (а.с.50).

Як вбачається з виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 15.10.2019 року та зареєстрованого в реєстрі за № 24484, з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» стягнуто заборгованості за кредитним договором № 9 від 04.10.2013 року у сумі 17 175,58 гривень. У виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 04.10.2018 року по 04.10.2019 року (а.с.34).

Вказаний виконавчий напис було предявлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. і згідно якого було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60410143 від 24.10.2019 року (а.с.16).

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5(далі - Порядок), передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Відповідно до п. 10 Узагальнення «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 20.12.2019 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. витребовувалися належним чином завірені копії документів на підставі яких було вчинено спірний виконавчий напис.

22.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на виконання вищевказаної ухвали суду було надіслано належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 24484 від 15.10.2019 року.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 року №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» у п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст.34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом лише за умови наявності безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, що підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Відповідно до п.п.2 п. 3.1 ч. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України №2968/5 від 22.02.2012 року(надалі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Судом встановлено, що 15.08.2019 року банком на адресу ОСОБА_1 направлено письмову вимогу про необхідність виконання зобов`язання по кредитному договору в загальному розмірі 16 675,58 гривень у строк до 22.08.2019 року, яку остання отримала 27.08.2019 року.

Матеріали справи не містять, доказів про наявність у ОСОБА_1 заперечення щодо безспірності грошових вимог.

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 15 січня 2020 року, справа № 305/2082/14-ц, також звертає увагу на те, що спір про право, який унеможливлює вчинення виконавчого напису і, як наслідок, зумовлює певну правову реакцію нотаріуса, міг вбачатися нотаріусом винятково із заяви боржника про зупинення виконавчого провадження, поданої відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про нотаріат» і обґрунтованої тим, що боржник звернувся до суду із відповідною позовною заявою про оспорювання заборгованості, а також на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження його позовної заяви. Але навіть такі обставини свідчили б про існування спору про право, проте не змінювали б правової характеристики цього виду заборгованості як безспірної.

З огляду на наведене твердження позивача про те, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною не заслуговують на увагу.

Щодо тверджень позивача про те, що виконавчий напис вчинено з пропуском три річного строку, суд констатує наступне.

Кредитний договір укладено 04.10.2013 року, строком на 37 місяців, тобто строк дії договору закінчується 04.11.2016 року.

Позивач посилається на те, що останній платіж за договором було вчинено 13.12.2013 року, а отже право вимоги у відповідача виникло в серпні 2013 року.

Однак, таке твердження позивача не заслуговує на увагу, оскільки строк настання права вимоги у банку (серпень 2013 року) не може бути раніше, ніж було укладено сам договір (жовтень 2013 року).

З`ясовуючи питання щодо дня виникнення у АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний банк» права вимоги за порушення позивачем зобов`язань за кредитним договором суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до частини другої статті 509, пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, - зобов`язання виникають, зокрема, з підстав, викладених у договорах та інших правочинах.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Поняття строку та терміну визначені статтею 251 ЦК України.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

У відповідності до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч.1 ст.253 ЦК України).

Оскільки строк дії кредитного договору закінчується 04.11.2016 року то виконавчий напис вчинено у межах трирічного строку, а отже відсутні правові підстави для задоволення позову.

У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст 18 ЦК України, ст.ст. 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису, вчиненого 15 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі №24484 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка - АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Відповідач: АТ «Перший Український Міжнародний банк», юридична адреса: м.Київ, вул.Ковпака, 29, код ЄДРПОУ 0039019.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, 02002, м.Київ, вул. Окіпної Раїси, буд. 4, офіс 35

Повний текст рішення складено 30 квітня 2020 року.

Головуюча Л.В. Курах