Провадження № 6/643/424/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хотян К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові подання старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сєроштан Алли Вікторівни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшло подання старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сєроштан Алли Вікторівни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 57977893 по виконанню виконавчого листа № 619/4162/18, виданого 21.12.2018 року Дергачівським районним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнової шкоди у розмірі 10 913,50грн., моральної шкоди у розмірі 4 086,50грн., всього 15 000,00грн. 27.12.2018 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. В рамках виконання зазначеного виконавчого провадження, державним виконавцем надсилались запити до установ та організацій, уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на окремі види майна, до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України. Згідно відповідей на запити баз даних «НАІС» та «ДАІ-2000» право власності на транспортні засоби за боржником не зареєстровано. Згідно відповідей Державної фіскальної служби України боржник не має відкритих рахунків. Згідно відповідей Пенсійного фонду України боржник пенсію не отримує, не працює. Згідно відповіді Державної прикордонної служби України, щодо перетину державного кордону, боржник здійснює перетин кордону. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником право власності на об`єкти нерухомого майна не зареєстровано. Державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та внесено відомості про обтяження до відповідних реєстрів. Державним виконавцем неодноразово було здійснено вихід за адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі, та складено акти, відповідно до яких перевірити майновий стан останнього не виявилось можливим, у зв`язку з відсутністю мешканців квартири. Залишено виклики. Також, неодноразово надсилались на адресу боржника виклики, проте останній не з`являвся до відділу. Зазначає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а тому, з метою належного виконання рішення суду необхідно застосувати до боржника привід.

Дослідивши матеріали подання та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 438 ЦПК України передбачено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п.14 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Як вбачається зі змісту зазначеної статті підставою для застосування приводу боржника є його неявка за викликом виконавця без поважних причин.

Судом встановлено, що на виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 57977893 по виконанню виконавчого листа № 619/4162/18, виданого 21.12.2018 року Дергачівським районним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнової шкоди у розмірі 10 913,50грн., моральної шкоди у розмірі 4 086,50грн., всього 15 000,00грн.

27.12.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника.

Відповідно до копій актів державного виконавця від 26.04.2019 року та 11.08.2020 року, при виході за адресою боржника, майновий стан перевірити не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю мешканців. Зі слів сусідки, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не мешкає.

14.09.2020 року за вих. № 115844 здійснено виклик ОСОБА_1 , який відповідно до списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів № 14202 було направлено боржнику. Згідно з фотокопією сайту щодо відстеження поштового відправлення, лист не було вручено боржнику.

Відповідно до вимог ст.ст. ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто державний виконавець звертаючись до суду з поданням про привід повинен довести, що викликав боржника, останній будучи належним чином повідомлений про виклик до виконавця не з`явився без поважних причин.

Однак надані при розгляді подання державним виконавцем документи не підтверджують, що ОСОБА_1 отримував виклик до державного виконавця та взагалі був обізнаний про нього та умисно уникав явки.

При цьому, чинне законодавство не встановлює як підставу для застосування примусового приводу невиконання рішення суду.

Також слід зазначити, що особа, яка має невиконанні зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Ухилення від виконання зобов`язань полягає у навмисному чи іншому свідомому невиконанні боржником обов`язків, однак доказів на підтвердження того, що боржник дійсно ухиляється від виконання рішення суду не знайшли свого підтвердження під час розгляду зазначеного подання.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що підстави для приводу боржника відсутні, а подання не обґрунтоване та таке, що не підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні подання слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 260, 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

У задоволенні подання старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сєроштан Алли Вікторівни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.М. Довготько