Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

19 лютого 2020 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна», третя особа: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення моральної та матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представлені адвокатом Торутою Л.П., звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати договір № 007/1 на туристичне обслуговування від 23.02.2018 року, укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_2 , яка ні підставі агенського договору № 20011/0177 на реалізацію туристичних продуктів/послуг від 03.06.2011 року діяла від імені ТОВ «Оазіс Тревел Україна»; стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірір 57961,74 грн., з яких: 28528,50 грн. - отримані грошові кошти за договором про надання туристичних послуг; 16261,24 грн. - пеня; 644,82 грн. - 3% річних; 1389,34 грн. - інфляційні витрати; 6000,00 грн. - моральна шкода; 3137,84 грн. - матеріальна шкода та 2000,00 грн. - витрати на правничу допомогу.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що в лютому 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_2 з метою придбання туристичних послуг з організації проведення туристичного туру до Тунісу, який повинен був відбутись в період з 26.08.2018 року по 02.09.2018 року. 23.02.2018 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір № 007/1 про туристичне обслуговування. На виконання своїх зобов`язань за Договором про надання туристичних послуг ОСОБА_1 22.02.2018 року здійснив оплату за туристичні послуги в розмірі 4600,00 грн., 26.02.2018 року позивачем через свою дружину було перераховано 28528,50 грн. Однак, 26.08.2018 року виліт не відбувся та був перенесений на 03.09.2018 року; 03.09.2018 року на 06.09.2018 року; з 06.09.2018 року на 07.09.2018 року; з 07.09.2018 року на 14.09.2018 року. Вказує, що у вересні 2018 року позивач звернувся до ФОП ОСОБА_2 з претензією про повернення грошових коштів у повному обсязі. 17.09.2018 року позивачу було повернуто турагентом кошти за ненадані туристичні послуги в розмірі 4623,12 грн. ТОВ «Оазіс Тревел Україна» своїх зобов`язань належним чином не виконало, туристичні послуги не наддало, в добровільному порядку оплачені кошти не повернуло. Крім того, позивачу також завдано моральну шкоду, у відшкодування якої він просить стягнути з ТОВ «ОазісТревелУкраїна» 6000,00 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 10.12.2018 р. з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відзив на позов відповідачем не поданий.

В судовому засіданні представник позивача просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суд не повідомив, заяв з процесуальних питань суду не подавав.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причину неявки до суду не повідомила.

За таких підстав судом відповідно до положень ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, 01 березня 2016 року між туристичним оператором ТОВ «Оазіс Тревел Україна» та турагентом ФОП ОСОБА_2 укладено Агентський договір №2011/0177 на реалізацію туристичних продуктів/послуг.

Судом встановлено, що 23.02.2018 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір № 007/1 про туристичне обслуговування.

Відповідно до визначень, наведених в Договорі, Договір про надання туристичних послуг - письмова угода між Туроператором та Туристом, предметом якої є надання Туроператором та його контрагентами комплексу туристичних послуг як на території України, так і за її межами.

Отже, взаємні права та обов`язки за цим Договором виникли між ТОВ «Оазіс Тревел Україна», як Туроператором та ОСОБА_1 , як Туристом.

Згідно із п. 2.1. Договору, за цим Договором Туроператор зобов`язується забезпечити надання Туристу туристичного продукту (туру), на умовах, визначених цим Договором, а Турист зобов`язується прийняти і своєчасно, в повному обсязі оплатити вартість туру, згідно цього Договору. В цілях виконання даного Договору Туроператор надає туристичний продукт, що відповідає вказаним в Договорі вимогам Туриста.

Відповідно до п. 4.1. Договору, вартість туристичного продукту, реалізованого Туристу, згідно п.1.1 цього Договору становить 33 129,00 грн.

На виконання умов вищезазначеного договору про надання туристичних послуг від 23.02.2018 року ОСОБА_1 , на рахунок ТОВ «Оазіс Тревел Україна» вніс грошові кошти, а саме: 22 лютого 2018 року у розмірі 4600,00 грн. (платіжне доручення №Р24А375828157А45299), 23 лютого 2018 року у розмірі 28 528,50 грн. (рахунок-фактури №СФ-181002).

Відповідно п.п. 2.1, 2.2 Договору про надання туристичних послуг від 23 лютого 2018 року, туроператор зобов`язується забезпечити надання туристу туристичного продукту (туру), на умовах, визначених цим договором, а турист зобов`язується прийняти та своєчасно, в повному обсязі оплатити вартість туру згідно цього договору. В цілях виконання даного договору туроператор надає туристичний продукт, що відповідає вказаним в договорі вимогам туриста.

Туроператор зобов`язується організувати тур для туриста (на 2 особи, прізвища яких зазначаються в рахунку або калькуляції) в Туніс (STEIGENBERGER MARHABA THALASSO HAMMAMET 5*) з 26.08.2018 року по 02.09.2018 року, який включає в себе наступний комплекс туристичних послуг: бронювання авіаквитків та літак, що слідує за маршрутом Київ-Хаммамет-Київ, дата вильоту з аеропорту м. Київ 26.08.2018 року о 19.00 год.; дата вильоту з аеропорту м. Хаммамет 02.09.2018 року о 21.15 год., переліт економ класом.

Згідно з п.п. 3.3 Договору про надання туристичних послуг від 23 лютого 2018 року, у випадку невиконання або неналежного виконання умов цього договору сторонни несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та умов цього договору.

В разі, якщо невиконанням, неналежним виконанням умов цього договору однією стороною іншій стороні будуть заподіяні збитки, винна сторона зобо`язується відшкодувати такі збитки в повному обсязі.

Проте, 26.08.2018 року виліт не відбувся та був перенесений на 03.09.2018 року; з 03.09.2018 року на 06.09.2018 року; з 06.09.2018 року на 07.09.2018 року; з 07.09.2018 року на 14.09.2018 року.

Однак, позивач 14.09.2018 року не зміг здійснити туристичну подорож, оскільки 12.09.2018 року закнічувалась його щорічна відпуска, що підтверджується Наказом (розпорядження) № 287/В від 09.08.2018 року.

07.09.2018 року позивач звернувся до ФОП ОСОБА_2 з письмовою претензією про повернення грошових коштів за невиконання туроператором зобов`язань по туру.

17.09.2018 року ФОП ОСОБА_2 було повернуто ОСОБА_1 грошові кошти за ненадані туристичні послуги в сумі 4623,12 грн., що підтверджується квитанцією № від 17.09.2018 року.

20.09.2018 року позивач звернувся до ФОП ОСОБА_2 з заявою про ануляцію договору №007/1 від 23.02.2018 року та вимогою про повернення грошових коштів у повному обсязі.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт).

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про туризм» до договору на туристичне обслуговування застосовується загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 15 ст. 20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Статтею 1 Закону України «Про туризм» визначено, що туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 19-1 Закону України «Про туризм», туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору.

Згідно із ч. 7 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі, погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків.

Відповідно до ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.

Відповідно до ч. 11 ст. 20 Закону України «Про туризм» якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь.

Статтею 33 Закону України «Про туризм» передбачено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У відповідності до п.п.2, 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно положень ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов?язання (ч.1 ст.652 ЦК України).

Якщо договір змінений або розірваний у зв?язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору (ч.5 ст.653 ЦК України).

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ст. 902 ЦК України).

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.906 ЦК України).

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом (ст.907 ЦК України).

В судовому засіданні достовірно встановлено, що саме з вини ТОВ «Оазіс Тревел Україна» відбулося скасування рейсу BAY 7303 по маршруту Київ - Хаммамет - Київ 26 серпня 2018 року.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про розірвання договору № 007/1 про туристичне обслуговування від 23 лютого 2018 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 , що діяло від імені, під контролем та за дорученням ТОВ «Оазіс Тревел Україна» (туроператор) та ОСОБА_1 , як туристом, у зв`язку з неналежним виконанням його умов саме з боку ТОВ «Оазіс Тревел Україна».

Отже, за змістом вищезазначених правових норм, суд прийшов до висновку, що майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Наведене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом України у постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року.

Також позивач просив стягнути з ТОВ «Оазіс Тревел Україна», 16 261,24 грн. - пеня (28528,50 грн.* 19 днів* 3% річних); 644,82 грн. - 3% річних; 1389,34 грн. - інфляційні втрати, суд відмовляє в цій частині.

З врахуванням викладеного, оскільки, неналежне виконання умов вищезазначеного договору має місце саме з вини ТОВ «Оазіс Тревел Україна», а тому, з останнього підлягає стягненню 28528,50 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1 ст.23 ЦК України).

Згідно з діючим законодавством особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених нормами Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди, зокрема, такими нормами є ч. 1 ст. 25, ч. 2 ст. 33 Закону України «Про туризм», якими визначено підстави та порядок відшкодування моральної шкоди, завданої споживачу туристичного продукту.

Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Як зазначає позивач, внаслідок невиконання умов договору його сім`я зазнала душевних переживань з приводу того, що відпочинок, який планувався та готувався протягом півроку так і не відбувся. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, в тому числі нервове потрясіння. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а тому, розмір моральної шкоди в сумі 3 000, 00 грн. відповідатиме ступеню страждань позивача та підлягає стягненню з ТОВ «Оазіс Тревел Україна».

Щодо вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Оазіс Тревел Україна» матеріальної шкоди в розмірі 3137,84 грн., то в цій частині суд відмовляє, оскільки дані витрати є не виправданими.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.15 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Як вбачається із матеріалів справи, 20 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та адвокатом Торутою Л.П. було підписано Договір № 20/11/18 про надання правової допомоги.

За умовами п.1.1 Договору, виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги адвоката в об`ємі і на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний сплатити за зазначені послуги.

Згідно п.2.1 додаткової угоди, розмір гонорару виконавця за підготовку позовної заяви становить 2 000, 00 грн.

21 листопада 2018 року ОСОБА_1 здійснив оплату правової допомоги у розмірі 2 000, 00 грн., про що свідчить копія меморіального ордеру № @2PL577154.

А тому, суд дійшов висновку, про задоволення вимог позивача в частині стягнення понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000, 00 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «Оазіс Тревел Україна» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 536, 80 грн. (768, 40 грн. - судовий збір за вимоги майнового характеру + 768, 40 грн. - за вимоги немайнового характеру (моральна шкода)).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 23, 525, 526, 610, 611, 652, 653, 901, 902, 906, 907 ЦК України, ст.ст.1, 20 Закону України «Протуризм», ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна», третя особа: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Розірвати договір№ 007/1 на туристичне обслуговування від 23 лютого 2018 року, укладений між Фізичною особою-підприємець ОСОБА_2 , що діяла від імені, під контролем та за дорученням ТОВ «Оазіс Тревел Україна» та ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» (місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Почайнинська, буд. 25/49; ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) суму матеріальних збитків, завданих внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Договором №007/1 на туристичне обслуговування від 23 лютого 2018 року у розмірі 28 528,50 грн. (двадцять вісім тисяч п`ятсот двадцять вісім грн. 50 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» (місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Почайнинська, буд. 25/49; ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. (три тисяч грн. 00 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» (місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Почайнинська, буд. 25/49; ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. (дві тисячі грн.00 коп. ).

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» (місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Почайнинська, буд. 25/49; ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1536,80 грн. ( одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 02.03.2020 р.

Суддя Н. М. Ларіонова