справа № 156/112/20
Провадження № 2/156/213/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
23 жовтня 2020 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Федечко М. О.,
за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 156/112/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свій позов мотивує тим, що 15 січня 2015 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 1 та відповідно було видано свідоцтво про шлюб.Спільних дітей у них немає.
Вказує, що за час подружнього життя їх відносини поступово погіршувались, зникли взаєморозуміння та повага. На даний час подружніх стосунків не підтримують, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, а сам шлюб носить формальний характер. ОСОБА_2 не виявила бажання розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати.
Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить шлюб із відповідачем розірвати. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. 29 квітня 2020 року від неї надійшла заява про передачу справи на розгляд до суду Республіки Польща так як позивач подав неправдиві дані щодо місця свого проживання. До заяви додано пакет документів, викладених на іноземній (польській) мові. На запит суду виконавчий комітет Павлівської сільської ради повідомив, що місце реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване в АДРЕСА_1 (а.с.11).
Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 січня 2015 року Виконавчим комітетом Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 1, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Спільних дітей у сторін немає.
Згідно відповіді Павлівської сільської ради ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.11). За вказаною адресою, відповідачу надсилалися судові повістки, які нею отримані про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи.
Частиною 1 ст. 27 ЦПК україни передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідачем ОСОБА_2 подано заяву про передачу справи на розгляд до суду Республіки Польща.
Однак із змісту позовної заяви слідує, що позивач ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 . Згідно копії паспорта громадянина України у вказаному місті позивач і народився. (а.с.5). Іншого місця його реєстрації та проживання встановлено не було. Відповідачем належних та допустимих доказів про інше місце реєстрації та проживання позивача суду не надано. Довідкою Павлівської сільської ради від 20 березня 2020 року стверджується, що ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 , але не проживає (а.с.38). Фактичне місце проживання відповідача ОСОБА_2 наданими доказами не встановлено.
Щодо долучених до заяви відповідача від 29 квітня 2020 року документів, які викладені іноземною (польською) мовою, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародними договором України.
Легалізація і апостиль не потрібні, якщо міжнародним договором передбачено скасування або спрощення цих процедур.
Договір передбачає, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженим органом в межах їх компетенції у за установленою формою і скріплені офіційною печаткою, не вимагають на території іншої Договірної сторони якого-небудь посвідчення (легалізації). Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів. Дата підписання: 05.10.1961. Дата набрання чинності для України міжнародного договору відбулась 22.12.2003.
У відношенні таких документів потрібно лише їх нотаріально посвідчений переклад. До таких країн відносяться: Республіка Вірменія, Республіка Білорусь, Республіка Казахстан; Російська Федерація; Україна; Республіка Узбекистан, Республіка Таджикистан; Туркменістан; Киргизька Республіка; Республіка Молдова; Азербайджанська Республіка, Грузія, Польща, Чехія.
Позивач додав до своєї заяви документи, які були видані органами Республіка Польща без нотаріально посвідченого перекладу, тому не можуть служити доказом і взяті до уваги судом.
Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.
Частиною 2 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Їх шлюб існує лише формально, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач не виявила бажання добровільно розірвати шлюб через органи ДРАЦС.
Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обгрунованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення.
Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні.
Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 141, 206, 259, 265, 268, 273, 280-284 Цивільно-процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 104 ч. 2, 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 зареєстрований 15 січня 2015 року Виконавчим комітетом Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 1 - розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М. О. Федечко