Дата документу 21.10.2020 Справа № 315/383/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 315/383/20Головуючий у 1-й інстанції Телегуз С.М.
Пр. № 22-ц/807/2813/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Кримської О.М.,

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05 серпня 2020 року про задоволення заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_4 , який не є учасником цієї справи, звернувся до суду із вищезазначеною заявою (а.с. 36-39), в якій просив скасувати рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу за нововиявленими обставинами; призначити справу до нового розгляду, за результатами якого залишити заяву без розгляду.

В обґрунтування заяви зазначав, що 26 травня 2020 року йому стало відомо, що рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08.04.2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Вказане рішення стосується прав та обов`язків заявника, тому на його думку, він є заінтересованою особою у цій справі.

За вищевказаною заявою суд встановив факт належності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право приватної власності на житло, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 25.03.1994 року № 658.

При зверненні до суду з даною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приховали від суду факт смерті батька заявника і навмисне не залучили його як спадкоємця після смерті останнього.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали суду підроблений правовстановлюючий документ - свідоцтво про право приватної власності на житло. За фактом підробки даного правовстановлюючого документу Гуляйпільським відділенням поліції Пологівського ВП УНП в Запорізькій області порушено кримінальне провадження № 0000094 від 15.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, проведено судово-почеркознавчу експертизу, досудове слідство у даній справі триває.

Таким чином, на момент звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з заявою існував спір про право. Тому, заявник прохає його заву задовольнити, рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08.04.2020 року скасувати, заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без розгляду.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено суддю суду першої інстанції Телегуз С.М. (а.с. 49).

Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05 серпня 2020 року заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2020 року за нововиявленими обставинами задоволено.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08.04.2020 року у цій справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу скасовано.

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 149-153) просили ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати, рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2020 року у цій справі залишити без змін.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с.182).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 15 вересня 2020 року (а.с.195), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 147).

ОСОБА_4 подав апеляційному суду відзив на вищезазначену скаргу у цій справі (а.с. 209-221).

Заінтересована особа: Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В автоматизованому порядку суддями Кочетковою І.В. та Кримською О.М. у цій справі замінено суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. у зв`язку із тривалою відпусткою останніх (а.с. 226-227).

У судове засідання 21 жовтня 2020 року повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї всі учасники цієї справи, а такожОСОБА_4 , який не є учасником цієї справи, не з`явились, окрім заявника ОСОБА_2 та представника обох заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Борисенка Р.Ю.(а.с. 171-179).

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа: Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області про причини своєї неявки та свого представника апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

ОСОБА_4 , який не є учасником цієї справи, подав апеляційному суду заяву (а.с. 222-225), в якій просив розгляд цієї справи відкласти через перебування його представника адвоката Богдан В.М. з поважних причин в іншому місці, при цьому до заяви взагалі не додано доказів і в заяві не зазначено причин неявки адвоката Богдан В.М., поважність (неповажність) яких має визначати лише суд.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_4 отримав судову повістку на дане судове засідання завчасно 24.09.2020 року (а.с. 207) та мав достатньо часу для повідомлення свого представника ОСОБА_5 в порядку ст. 130 ч. 5 ЦПК України про дату даного судового засідання, а в разі наявності інформації про неможливість явки останнього у дане судове засідання, підшукати іншого представника тощо.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи, що не з`явились, а також ОСОБА_4 , який не є учасником цієї справи, та його представника - ОСОБА_5 і на підставі ст. ст. 371 - 372 ЦПК України ухвалив: у задоволенні заяви ОСОБА_4 , який не є учасником цієї справи, відмовити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не з`явились, а також ОСОБА_4 , який не є учасником цієї справи, та його представника - ОСОБА_5 , за присутністю заявника ОСОБА_2 та представника обох заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Борисенка Р.Ю.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників цієї справи, що з`явились, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_3 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції задовольняючи вищезазначену заяву ОСОБА_4 , який не є учасником цієї справи, про перегляд рішення суду першої інстанції у цій справі за нововиявленими обставинами, керувався ст.ст. 423-429 ЦПК України та виходив із такого.

Судом встановлено, що рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08.04.2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради Запорізькоїобласті, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Встановлено факт належності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право приватної власності на житло, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 25.03.1994 року № 658.

У своїй заяві ОСОБА_4 просить суд переглянути вказане судове рішення за нововиявленими обставини, посилаючись на те, що на момент звернення з даною заявою вже існував спір про право.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляду справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

П. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" від 30.03.2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно із п.4 вказаної постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Враховуючи викладене вище, докази, надані ОСОБА_4 , викладене в його заяві, суд приходить до висновку, що заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є підставною та обґрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обстаинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення ;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до ч.6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається, що право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру є спірним, між сторонами виник спір про право на спадщину після померлого ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08.04.2020 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно скасувати. А заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без розгляду.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Вказана ухвала суду першої інстанції у цій справі вимогам законності та обґрунтованості не відповідає.

Оскільки, в силу вимог ст. 424 ЦПК України лише учасник цієї справі мав право подавати заяву про перегляд за будь-якими нововиявленими обставинами рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2020 року у цій справі, яке набрало законної сили.

Апеляційним судом встановлено, що заявник ОСОБА_4 не був учасником цієї справи станом на час ухвалення Гуляйпільським районним судом Запорізької області рішення 08 квітня 2020 року у цій справі, та, відповідно, він не може бути заявником в порядку ст. 424 ЦПК України

На це суд першої інстанції належної уваги не звернув та помилково відкрив провадження у цій справі за нововиявленими обставинами на рішення суду першої інстанції у цій справі за вищезазначеною заявою ОСОБА_4 (а.с. 36-48) ухвалою суду першої інстанції від 05 червня 2020 року (а.с. 50).

Доводи вищезазначеної заяви ОСОБА_4 за своїм змістом фактично є доводами апеляційної скарги ОСОБА_4 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2020 року у цій справі і останній не позбавлений права у подальшому подавати останню у цій справі в установленому законом порядку.

Проте, відкриття та закриття провадження за нововиявленими обставинами саме на вищезазначене рішення суду першої інстанції у цій справі є виключною компетенцією саме суду першої інстанції.

Разом із тим, при вищевикладених обставинах, поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, знаходяться вимоги апеляційної скарги сторони заявника у цій справі про можливість розгляду по суті апеляційним судом вищезазначеної заяви ОСОБА_4 , який не є учасником цієї справи, про перегляд рішення суду першої інстанції у цій справі за нововиявленими обставинами, та ухвалення нового судового рішення за результатами розгляду справи по суті.

Оскільки, апеляційний суд не вправі переглядати по суті те, що суд першої інстанції по суті не мав розглядати.

Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При продовженні розгляду цієї справи суду першої інстанції слід розглянути можливість вирішення процесуального питання про закриття провадження про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції у цій справі за вищезазначеною заявою ОСОБА_4 , який не є учасником цієї справи, як помилково відкритого.

Крім того, встановлено, що особами, які подали вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі, було сплачено судовий збір (а.с.187) при її подачі до апеляційного суду у цій справі.

Однак, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 81-82, 89, 141, 367, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05 серпня 2020 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 23.10.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Кримська О.М.