ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8900/20
провадження № 2/753/6094/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Лужецької О.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», третя особа: комунальний концерн «Центр комунального сервісу» про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суд з позовом до комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі по тексту - відповідач, КП «Київтеплоенерго»), третя особа: комунальний концерн «Центр комунального сервісу» (далі по тексту - третя особа, КК «Центр комунального сервісу»), в якому просить визнати заборгованість ОСОБА_1 перед ПК «Київтеплоенерго» за центральне опалення у розмірі 21 684 грн. 43 коп. безпідставною та такою, яка підлягає скасуванню та зобов`язати КП «Київтеплоенерго» видати довідку ОСОБА_1 про відсутність заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14.07.2003 року є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . При цьому, як власник квартири, користується послугами з центрального опалення квартири, що надається КП «Київтеплоенерго». Зазначає, що вчасно сплачувала нараховану плату за централізоване опалення, однак в рахунку, що надійшов позивачу в графі перерахунок та в графі борг було зазначено, що у споживача наявна заборгованість за централізоване опалення в розмірі 21 684 грн. 43 коп.

За вказаних обставин, позивач не погоджуючись з даною заборгованістю звернулася до суду з цим позовом та просила задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 червня 2020 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін

24 липня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити. Крім того, зазначив, що обраний спосіб захисту не сприятиме ефективному відновленню порушеного права, а тому не підлягає розгляду в судовому порядку.

У відповіді на відзив яка надійшла 25 серпня 2020 року позивач зазначив, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках, а тому позивач не обмежений у можливості вибору способу захисту свого порушеного права.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач посилався на обставини, викладені у відзиві.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані позивачем та відповідачем докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 14.07.2003.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що користується послугами з центрального опалення квартири, що надається КП «Київтеплоенерго» та вчасно виконує свої обов`язки щодо оплати за надані послуги, однак в рахунку-повідомленні станом на 01.12.2019 року, що надійшов позивачу в графі перерахунок та в графі борг було зазначено, що у споживача наявна заборгованість за централізоване опалення в розмірі 21 684 грн. 43 коп.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для визнання заборгованості безпідставною та такою, яка підлягає скасуванню та зобов`язання видати довідку про відсутність заборгованості, посилається на те, що у неї була відсутня заборгованість за спожите центральне опалення.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При цьому, вимоги ч.2 ст. 5 ЦПК України суд виключно до викладеної в позові вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, а згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких провожиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у ст. 16 ЦК України.

При цьому, власник порушеного права може скористатися не любим, а конкретним способом захисту свого права, який, як правило, прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Однак, ні норми Цивільного Кодексу України, ні положення Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі - Правила), не містять такого способу захисту як прав споживача як визнання заборгованості безпідставною та такою, яка підлягає скасуванню та зобов`язання видати довідку про відсутність заборгованості.

Оскільки оспорювання правильності нарахування розміру плати за певні види житлово-комунальних послуг, що є різновидом претензії чинним законодавством як спосіб захисту не передбачений, споживач у випадку пред`явлення до нього вимог про стягнення таких нарахувань вправі заперечувати стосовно них з наданням відповідних доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 462/5889/16-ц.

Враховуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, а також враховуючи те, що пред`явленні позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», третя особа:комунальний концерн «Центр комунального сервісу» про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Р. Лужецька