Провадження № 2/537/18/2020
Справа № 537/4715/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріній Д.О., при секретарі Маслій М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна охоронна фірма «Скорпіон-2016 за участю третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області з позовом, відповідно до якого просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 50 445 грн. 75 коп., моральну шкоду в сумі 10 000 грн. 00 коп., а також та судові витрати в сумі 1 804 грн. 00 коп.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 23 березня 2017 року близько 18 год. 35 хв. на проспекту Лесі Українки в місті Кременчуці сталася дорожньо - транспортна пригода, під час якої зіткнулися автомобіль RENAULT Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобіль «РУТА», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , автомобіль ВАЗ - 21113, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , автомобіль ВАЗ-217030, державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 . Постановою Автозаводського районного суду місті Кременчука Полтавської області від 09 червня 2017 року, яка набрала законної сили, прийнятої по справі №524/3672/17, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення по факту зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 23 березня 2017 року.

Позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ-217030, державний номерний знак НОМЕР_4 , що належить йому на праві власності, отримав механічні пошкодження, в результаті чого позивачу ОСОБА_5 була завдана матеріальна шкода в розмірі 99 945 грн. 75 коп. В порядку страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» йому було виплачено 50 000 грн. 00 коп. Наразі завдана позивачу матеріальна шкода в повному обсязі не відшкодована, та на підставі статей 16, 22, 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 вважає, що шкоду повинна відшкодувати особа, яка її завдала, тобто ОСОБА_2 , та з нього необхідно стягнути різницю між фактичними збитками і страховим відшкодуванням.

Окрім того, як вказує позивач, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди йому була спричинена суттєва моральна шкода, яка виразилася в порушенні звичайних життєвих зв`язків та способу життя, неможливістю користуватися автомобілем через пошкодження, обмеження у вільному пересуванні, необхідності вирішення питання шляхом звернення до правоохоронних та судових органів, негативних переживаннях, порушенні сну та нервозності, що вплинуло на відносини в сім`ї, яку позивач оцінює у 10 000 грн. 00 коп.

За викладених обставин, оскільки на даний час матеріальна шкода позивачу відшкодована не в повному обсязі, а також оскільки йому спричинена моральна шкода, позивач і звернувся до суду.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 листопада 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 березня 2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Приватна охоронна фірма «Скорпіон - 2016», та виключено його з кола третіх осіб, а також витребувані додаткові докази.

02 березня 2020 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 із заявою про зміну позовних вимог, за змістом якої просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 та ТОВ «Приватна охоронна фірма «Скорпіон - 2016» в солідарному порядку на його користь матеріальну шкоду в розмірі 50 445 грн. 75 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати в розмірі 1 804 грн. 00 коп.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його представник - адвокат Цвик М.В. надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без участі сторони позивача та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, його представник - адвокат Дворник О.В. надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу без участі сторони відповідача, просив суд ухвалити рішення, яким заявлену суму матеріальної та моральної шкоди стягнути з відповідача ТОВ «Приватна охоронна фірма «Скорпіон - 2016».

Представник відповідача, ТОВ «Приватна охоронна фірма «Скорпіон-2016» , в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки, відзиву на позов не подавав.

Представник третьої особи, ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі письмових матеріалів справи.

Суд, приймаючи до уваги думку представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цвик М.В., думку представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Дворник О.В., дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступних висновків.

Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить автомобіль «ВАЗ-2107030», державний номерний знак НОМЕР_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

В судовому засіданні встановлено, що 23 березня 2017 року близько 18 год. 35 хв. на проспекту Лесі Українки в місті Кременчуці сталася дорожньо - транспортна пригода, під час якої зіткнулися автомобіль RENAULT Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобіль «РУТА», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , автомобіль ВАЗ - 21113, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , автомобіль ВАЗ-217030, державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Зазначене вище підтверджується змістом: постанови про закриття кримінального провадження, винесеної 29 квітня 2017 року слідчим СВ Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області Свириденко С.В.; постанови Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 червня 2017 року, яка набрала законної сили 20 червня 2017 року, у справі про адміністративне правопорушення № 524/3672/17.

Зазначеною вище постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з порушенням ним підпунктів 12.1, 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України, провадження у справі закрито на підставі частини 4 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини дорожньо - транспортної пригоди, що мала місце 23 березня 2017 року, вказаних у постанові Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області суду від 09 червня 2017 року по справі №524/3672/17 повторному доказуванню не підлягають.

Як встановлено в судовому засіданні, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобіль ВАЗ-217030, державний номерний знак НОМЕР_4 , який належить на праві власності позивачу ОСОБА_5 , отримав механічні пошкодження, що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля від 19 липня 2017 року за № 88-17, проведеного та складеного судовим експертом Корягіним В.В.

Відповідно до вищезазначеного висновку, вартість відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ-2107030, державний номерний знак НОМЕР_4 , становить 99 945 грн. 75 коп., а вартість матеріальних збитків становить 73 249 грн. 67 коп..

17 серпня 2017 року Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія" УНІКА", в якій була застрахована відповідальність водія ОСОБА_2 , виплатила позивачу ОСОБА_1 , як потерпілій особі, страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн. 00 коп., що підтверджується страховим актом №00220119 від 15 серпня 2017 року та платіжним дорученням №034500 від 17 серпня 2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 направляв на адресу відповідача ОСОБА_2 лист щодо відшкодування в строк до 03 травня 2018 року різницю між сумою страхового відшкодування та сумою вартості відновлювального ремонту, та суму витрат на послуги евакуатора та експерта, та із повідомленням, що у разі невиконання зазначеної вимоги, позивач буде вимушений звертатись до суду.

В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи різниця між виплаченою ОСОБА_1 сумою страхового відшкодування та сумою вартості відновлювального ремонту з іншими витратами, останньому не відшкодовано.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частина 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Водночас, стаття 1172 Цивільного кодексу України передбачає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Судом було встановлено, що на момент дорожньо - транспортної пригоди, що мала місце 23 березня 2017 року, відповідач ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Приватна охоронна фірма «Скорпіон-2016», що підтверджується, зокрема, Реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (т. 1 а.с. 138).

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2 , що зазначені у даному Реєстрі, останній працював у ТОВ «Приватна охоронна фірма «Скорпіон-2016», починаючи із грудня 2016 року і по квітень 2017 року включно.

Згідно повідомлення Кременчуцької ОДПІ ГУ ДІС у Полтавській області від 13 листопада 2017 року за вих.№8339/0/16-03-08, ОСОБА_2 протягом І кварталу 2017 року перебував у трудових відносинах.

Зі змісту Звіту-рахунку за період з 01 грудня 2016 року - по 30 квітня 2017 року, наданого ПАТ «ОТП Банк» вбачається, що ОСОБА_2 нараховувалася заробітна плата і аванси на картковий рахунок, відкритий на його ім`я у зазначеному банку (т. 1 а.с. 142).

На час звільнення ОСОБА_2 підприємство не надало йому трудову книжку та наказ про його звільнення. Однак, згідно змісту зазначеного вище Звіту-рахунку, 19 квітня 2017 року на картковий рахунок ОСОБА_2 надійшли грошові кошти у розмірі - 2 678 грн. 17 коп., як заробітна плата за квітень 2017 року та грошова компенсація невикористаних днів відпустки.

Аналізуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Приватна охоронна фірма «Скорпіон-2016» на момент дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 23 березня 2017 року, існували правовідносини, які виникли по факту укладеного між цими особами трудового договору.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, під час розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди за статтею 1172 Цивільного кодексу України, суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває у трудових відносинах із цією організацією, і шкоду було заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків незалежно від того, яким саме працівником цієї організації (постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах) вона була.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, є те, що володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність незалежно від своєї вини.

Виключеннями з цього правила є непереборна сила та умисел потерпілого.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Однак, під час розгляду даної справи, не було надано будь-яких доказів того, що дорожньо - траннспортна пригода сталася внаслідок непереборної сили або умислу позивача по справі.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що шкоду, завдану позивачу ОСОБА_1 внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 23 березня 2017 року, має відшкодувати ТОВ «Приватна охоронна фірма «Скорпіон-2016», працівником якого на момент дорожньо - транспортної пригоди був відповідач ОСОБА_2 .

З аналізу змісту глави 82 Цивільного кодексу України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завданням шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальність за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може буди притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 988 Цивільного кодексу України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Системний аналіз положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

№ 1961-IV від 01 липня 2004 року, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Подібна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24 червня 2019 року за № 562/2018/16-ц, провадження № 61-30029св18.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02 червня 2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За встановлених вище обставин справи, враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства, суд вважає, що вимога позивача ОСОБА_1 щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, є такою, що підлягає задоволенню, однак дана матеріальна шкода підлягає стягненню з ТОВ «Приватна охоронна фірма «Скорпіон-2016», з якою ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах на час дорожньо - транспортної пригоди, що сталася 23 березня 2017 року.

Вирішуючи питання щодо заявлених вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно частин1, 2 статті 1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 (з наступними змінами) визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач ОСОБА_1 ставить питання про відшкодування моральної шкоди, яка завдана йому в результаті винних дій відповідача, від яких він зазнав матеріальних втрат, зазнав душевних страждань, пов`язаних зі значним ушкодженням об`єкта його власності - автомобіля, а також неможливості протягом тривалого часу користуватися транспортним засобом за його призначенням, порушенням нормальних життєвих зв`язків, зазнав моральних страждань внаслідок емоційних переживань

З урахуванням тих обставин, що внаслідок неправомірних дій відповідача було порушено нормальні життєві умови позивача та з урахуванням характеру дій відповідача, глибини фізичних та душевних і психічних страждань, позивачу довелось докладати додаткових зусиль для організації свого життя через необхідність здійснення ремонту транспортного засобу, здійснення непередбачених витрат грошових коштів для ремонту автомобіля, затрати часу, суд погоджується, що розумним та справедливим буде відшкодування моральної шкоди у заявленому розмірі 10 000 грн. 00 коп.

При цьому, обов`язок відшкодувати завдану позивачу моральну шкоду повинен нести відповідач ТОВ «Приватна охоронна фірма «Скорпіон-2016», з якою ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах на час настання дорожньо - транспортної пригоди, що сталася 23 березня 2017 року, та з вини якого відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Частиною 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України до судових витрат віднесено судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.

В свою чергу, пунктом 2 частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

У зв`язку із викладеними вище обставинами, на підставі зазначених норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ТОВ «Приватна охоронна фірма «Скорпіон - 2016» на користь позивача ОСОБА_1 витрати, понесені ним на оплату послуг експерта в розмірі 1 100 грн. 00 коп., що підтверджено квитанцією №88 (т. 1 а.с. 104), а також судового збору, в розмірі 1 409 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 04 вересня 2018 року, та квитанцією №0.0..1 від 27 вересня 2018 року, оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі до відповідача ТОВ «Приватна охоронна фірма «Скорпіон - 2016».

Керуючись статтями 2, 5, 10, 13, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 16, 22, 23, 988, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1191, 1194 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна охоронна фірма «Скорпіон-2016» (, адреса: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Генерала Жадова, 12, офіс 1), за участю третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (, адреса: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 70-), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна охоронна фірма «Скорпіон-2016» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошові кошти в розмірі 50 445 (п`ятдесят тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 75 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна охоронна фірма «Скорпіон-2016» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна охоронна фірма «Скорпіон-2016» на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на оплату послуг експерта, в розмірі 1 100 (одна тисяча сто) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна охоронна фірма «Скорпіон-2016» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1 409 (одна тисяча чотириста дев`ять) гривні 60 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Д.О. Зоріна

Повний текст судового рішення виготовлено 23 квітня 2020 року.