ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3564/19 Номер провадження 22-ц/814/1798/20Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

секретар: Зеленська О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Крюківська районна адміністрація виконкому Кременчуцької міської ради, ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання права користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначав, що він є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з батьком він проживав з часу свого народження, а саме з 10 липня 2001року за адресою: АДРЕСА_1 , наймачем якої був батько.

Разом з ними проживала мати - ОСОБА_2 , яка після смерті батька змінила місце реєстрації на АДРЕСА_2 .

Оскільки на час її перепрописки за іншою адресою він, ОСОБА_1 , був неповнолітнім і повинен бути зареєстрований за місцем реєстрації одного з батьків, мати змінила його місце реєстрації, хоча фактично користувалися кімнатою АДРЕСА_3 .

Отже на час смерті батька в кімнаті АДРЕСА_3 був зареєстрований тільки батько, а фактично проживали однією сім`єю з трьох осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Батьки перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

Таким чином, вважає, що він має право на подальше користування житлом, оскільки є рідним сином наймача ОСОБА_3 та більше ніж 10 років проживає в даному приміщенні.

Враховуючи вищевикладене, просив визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на користування кімнатою АДРЕСА_3 .

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 06 травня 2020 року у задоволенні вищезазначених позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неналежне застосування норм матеріального права, -просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 , свій відзив Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, в якому спростовуючи доводи апелянта зазначав, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та повно з`ясував обставини, що мають значення для розгляду справи, тому просив рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що основним квартиронаймачем кімнати АДРЕСА_3 був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначав, що він є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з батьком він проживав з часу свого народження, а саме з 10 липня 2001 року за адресою: АДРЕСА_1 , наймачем якої був батько.

Разом з ними проживала мати - ОСОБА_2 , яка після смерті батька змінила місце реєстрації на адресу: АДРЕСА_2 .

Оскільки на час її перепрописки за іншою адресою позивач ОСОБА_1 був неповнолітнім, - мав бути зареєстрований за місцем реєстрації одного з батьків, - мати змінила його місце реєстрації, хоча фактично вони користувалися кімнатою АДРЕСА_3 .

Отже на час смерті батька - ОСОБА_3 , в кімнаті АДРЕСА_3 був зареєстрований тільки батько, а фактично вони проживали однією сім`єю з трьох осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Батьки перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1999 року, що підтверд-жується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серія НОМЕР_1 від 07 вересня 2016 року. Вважає, що він має право на подальше користування житлом, оскільки є рідним сином наймача ОСОБА_3 та більше ніж 10 років проживає в даному приміщенні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з не обґрунтованості заявлених вимог, дійшовши висновку про те, що позивач у справі не має права користування житловим приміщенням, оскільки не проживав в зазначеній кімнаті гуртожитку, як при житті батька, так і після його смерті.

Апеляційний суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом положень ст. ст. 4, 5 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України позов може бути подано особою виключно для захисту порушеного, не визнаного або оспорюваного права і обраний позивачем спосіб захисту повинен відновлювати таке право.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування /ч. 1 ст. 77 ЦПК України/.

Відповідно до ч. 1 ст. 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, заявляючи позовні вимоги про визнання за ним права користування житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_3 , в якому за життя проживав його батько - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження свого зареєстрованого місця проживання за зазначеною ним адресою.

У справі відсутні належні докази, які б вказували на обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , в той час як згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням встановлених обставин, районний суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права користування житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_3 , обґрунтовано відмовивши у задоволенні позову останнього.

При цьому судом правомірно не взято до уваги посилання позивача на норми ст. 65 ЖК України, з огляду на те, що спірне питання, яке є предметом позову, стосується кімнати, яка перебуває у гуртожитку, який перебуває комунальній власності та на балансовому обліку квартирного Управління при виконкому Кременчуцької міської ради.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 06 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Пилипчук Л.І.

Чумак О.В.