ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 квітня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 738/1928/19

Головуючий у першій інстанції Волошина Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/514/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Іванової Г.П.,

суддів: Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Менського районного суду Чернігівської області у складі судді Волошиної Н.В. від 08 січня 2020 року (повний текст рішення складений 15 січня 2020 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення аліментів на своє утримання,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини з інвалідністю, стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення аліментів на своє утримання. Позивачка просила збільшити розмір аліменти, які були визначені у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн, посилаючись на те, що на час винесення судового рішення про стягнення аліментів інвалідність її сину ще офіційно встановлена не була, з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зріс, підвищилися ціни на ліки, які необхідні дитині. Відповідач ухиляється від сплати призначених судом аліментів, в примусовому порядку стягуються аліменти в розмірі 1200 грн, що є незначним розміром. Відповідач неофіційно працює в м. Києві, отримує значні кошти та приховує розмір своїх дійсних доходів.

Малолітній ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю, який не в змозі самостійно себе обслуговувати в повному обсязі, в зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду; вона проживає разом із сином, постійно здійснює догляд за ним, що унеможливлює її працевлаштування, отримує щомісячну державну соціальну допомогу, якої недостатньо для утримання сина, самостійно несе значні витрати на його лікування.

Через необхідність придбати медичні препарати, призначені лікарем, вартість яких становить 7450 грн., просила стягнути з відповідача ? частину вартості цих препаратів.

Також просила стягнути аліменти на її утримання в зв`язку з проживанням та доглядом за дитиною з інвалідністю у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 08 січня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язані з хворобою дитини, в розмірі 3725 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 04 листопада 2019 року по 03 листопада 2024 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення Менського районного суду Чернігівської області від 08 січня 2020 року і задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що суд першої інстанції припустився порушень норм матеріального та процесуального права при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі. В іншій частині з рішенням суду погоджується.

ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, відповідачем докази, а саме довідку про розмір його заробітної плати, було подано суду першої інстанції з порушенням п`ятнадцятиденного строку, встановленого в ухвалі про відкриття провадження у справі від 08.11.2019 на подачу відзиву на позов та доказів. Копія цього доказу, так само як і всіх інших, в порушення вимог процесуального законодавства їй не було направлено. Тому вважає, що суд не мав брати такі докази до уваги.

Також, на думку ОСОБА_1 , суд першої інстанції не дав належної оцінки поясненням відповідача про те, що протягом вільного від основної роботи часу він підробляє, але відомості щодо місця роботи та доходи від підробітку не повідомив.

ОСОБА_1 вважає помилковим твердження суду про те, що нею, усупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували значне покращення матеріального становища платника аліментів та зміни матеріального або сімейного стану одержувача аліментів. Судом не враховано, що встановлення інвалідності дитині відбулося вже після рішення суду про стягнення аліментів від 01.10.2008, а також не враховано стрімку девальвацію гривні, ріст цін на товари та комунальні послуги тощо. Тільки завдяки працівникам виконавчої служби з великими труднощами з відповідача стягуються аліменти, але в незначному розмірі 1200 грн.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що судом безпідставно не застосована ч.1 ст. 192 СК України щодо збільшення розміру аліментів. Також судом необґрунтовано не застосовано положення ч.1 ст. 184 СК України, якою передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Це безальтернативний варіант, слова може там немає.

Також позивачка зазначає, що вже під час розгляду справи їй зателефонували з ДВС та повідомили, що розмір аліментів зменшиться в зв`язку з поданням ОСОБА_2 довідки про доходи, яку помилково прийняв суд.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

ОСОБА_2 просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що на даний момент він не має змоги платити аліменти на сина ОСОБА_4 , адже він також сплачує аліменти ще на одну дитину ОСОБА_5 .

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та запропоновано відповідачу у строк до 05 березні 2020 року подати відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 05 березня 2020 року призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачу копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі разом з копією апеляційної скарги вручено 26 лютого 2020 року, Позивачу копію ухвали про відкриття провадження в справі вручено 05 березня 2020 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи розписками про вручення поштових повідомлень.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до приписів ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції

По справі встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.24).

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2008 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 вересня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду набрало законної сили 14 жовтня 2008 року (а.с.19-20).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано 02 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу позивач змінила своє прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » (а.с.25).

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 05 травня 2014 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення аліментів (а.с.21-22).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 №166711, виданого повторно 13 лютого 2014 року Управлінням соціального захисту населення Менської РДА, ОСОБА_3 , 2006 року народження, є дитиною-інвалідом, в зв`язку з чим його матері ОСОБА_1 , 1984 року народження, призначено державну соціальну допомогу на дитину-інваліда до 18 років, на термін з 09 жовтня 2008 року по 03 листопада 2024 року (а.с.13-14).

Згідно з довідкою №623 від 16 жовтня 2019 року, наданої Управлінням соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації Чернігівської області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Менському РУСЗН та отримує державну соціальну допомогу дітям-інвалідам, сукупний розмір якої за травень - жовтень 2019 року становить 19001,00 грн (а.с.53).

Відповідач ОСОБА_2 працює на посаді водія у ТОВ «БЕСТ «КОНКРІТ», його дохід за листопад 2019 рік, за винятком аліментів, становить 2388,57 грн (а.с.57).

Відповідно до довідок №1665/28/14.17-11165 та №968/28/14.17/11164 від 29 листопада 2019 року Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, у вказаному відділі на примусовому виконанні перебувають виконавчий лист №2-784/2008, виданий Менським районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % (30%) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та виконавчий лист №2/748/695/2015 від 04 вересня 2005 року, виданий Чернігівським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), але не менше 50% (30%) прожиткового мінімуму для дитини певного віку (а.с.58,59).

Відповідач на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно має у власності 1/4 частину будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №292, виданою виконкомом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області. Земельна ділянка відсутня (а.с.60).

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оцінка аргументів, викладених у апеляційній скарзі

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині вирішення позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів на малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» згідно якого розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у зазначеній частині, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано належних та достатніх доказів, які підтверджували б значне покращення матеріального становища платника аліментів та зміни матеріального або сімейного стану одержувача аліментів, у зв`язку з якими вона просить збільшити розмір стягнутих судовим рішенням аліментів.

Відповідно до довідки КНП «Дитяча поліклініка №2» Чернігівської міської ради від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_3 під наглядом лікувальної установи знаходиться з народження з відповідним діагнозом (а.с. 17), а у жовтні 2008 року через наявність вказаних захворювань його офіційно визнано дитиною-інвалідом до 18 років.

ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, а також він сплачує на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/5 частини заробітку.

Отже, судами встановлено, що з часу визначення судом розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_12 з відповідача стягнуто аліменти ще на одну дитину; розмір аліментів, що стягується на дитину з інвалідністю, є більшим, ніж на дитину, що не має інвалідності.

Судами встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований з 14.11.2019 року, розмір його заробітної плати з листопада 2019 року по лютий 2020 року складає 16028,57 грн. (а.с..108).

У разі виявлення додаткового місця роботи відповідача, який працює, згідно з доводами позивача, вахтовим методом через два тижні, органи виконавчої служби зобов`язані звернути стягнення й на додаткові доходи відповідача, оскільки аліменти стягуються з відповідних видів доходів.

Крім того, у зв`язку з хворобою дитини позивачка має право на стягнення з відповідача половини усіх понесених нею додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, як це передбачено статтею 185 СК України.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що у даній справі не встановлено підстав для збільшення розміру аліментів, є вірними та обґрунтованими.

Посилання позивачки на ч.1 ст.184 СК України про те, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, не можна визнати обґрунтованим, оскільки вказана норма стосується первісного стягнення аліментів, тоді як зміна розміру аліментів регулюється іншою нормою матеріального закону ч. 1 ст. 192 СК України.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, визначені у частині 3 статті 376 ЦПК України.

В апеляційній скарзі не наведено посилання на такі порушення процесуального закону, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Інші порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 08 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 17.04.2020.

Головуючий: Судді: