Справа № 450/2694/19 Провадження № 2/450/444/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"05" жовтня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації про (предмет спору): позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 27.11.2004 року. Сторони у справі є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач протягом усього спільного проживання зловживав спиртними напоями, та періодично не з`являвся додому, матеріально сім`ю не забезпечував. 27. 10.2009 року шлюб між сторонами розірвано відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, також винесено рішення про стягнення аліментів. ОСОБА_2 не цікавиться дітьми, не виконує свого батьківського обов`язку, дітей не бачить, не платить аліменти і не бере участь у їх вихованні. Позивачка у судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Позиція відповідача: відповідач на виклик суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило.

Позиція третьої особи: у судове засідання представник третьої особи не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

09.08.2019 року запит щодо доступу до персональних даних; 02.09.2019 року відповідь на запит, щодо доступу до персональних даних; 02.10.2019 року ухвала про відкриття провадження; 30.01.2020 року заява позивачки про відкладення розгляду справи; 30.01.2020 року ухвала підготовчого судового засідання; 10.03.2020 року заява третьої особи про розгляд справи у їх відсутності; 11.03.2020 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 27.08.2020 року заява представника третьої особи про розгляд справи у їх відсутності; 27.08.2020 року ухвала судового засідання; 05.10.2020 року заява про розгляд справи у відсутності позивачки.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється матір`ю малолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батько малолітніх ОСОБА_2 , дітьми не цікавиться, не провідує їх коли вони хворіють, не платить аліменти, з дітьми не спілкується та не бере участі у їх вихованні.

03.03.2020 року Пустомитівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, надали висновок № 61-291/0/2-20 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки він повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків, не проявляє любові та заінтересованості, щодо дітей, не цікавиться їх розвитком, станом здоров`я, навчанням, не бере участі у їх вихованні, не піклується про духовний, фізичний і моральний розвиток дітей, не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює належних умов для розвитку природних здібностей дітей, не забезпечує їх необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні, фінансово та матеріально не допомогає.

Актом обстеження житлово-побутових умов від 24.09.2019 року Жирівської сільської ради встановлено, що у будинковолодінні по АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та встановлено, що малолітні діти повністю знаходяться на утриманні ОСОБА_1 , батько дітей ОСОБА_2 з березня 2015 року з ними не проживає та не проявляє уваги до питань здоров`я дітей, їх морального та духовного розвитку.

Таким чином, судом встановлено, що батько ОСОБА_2 з дітьми не проживає, не цікавиться їх життям, здоров`ям та вихованням, матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу не надає, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо них.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В той же час відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пункт 16 Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Встановлено, що протягом тривалого часу батько не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 повністю ухилився від покладених на нього батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкуються із дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, розвитку, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768, 40 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Пустомитівської РДА, м. Пустомити, вул. Грушевського, 35.

Повний текст судового рішення складено 05.10.2020 року.

СуддяД. А. Кукса