_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4391/20
Провадження № 2/947/2142/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Коваленко О.Б.,

За участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошукова-рятувальна служба», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Купрій Алла Анатоліївна , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідачів Казенного підприємства «Морська пошукова-рятувальна служба», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Купрій Алла Анатоліївна , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач посилається на те, що наказом виконуючої обов`язки директора казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» Купрій A.A. від 06.11.2019 № 751-к ОСОБА_1 , прийнято на роботу на посаду начальнику Служби зв`язку з 07 листопада 2019 без встановлення випробувального терміну.

06.11.2019 позивач був ознайомлений з наказом КП «МПРС» від 06.11.2019 № 751-к про прийняття на роботу без випробувального строку, про що свідчить особистий підпис. На підставі зазначеного наказу приступив з 07 листопада 2020 р. до роботи.

Прийняття його на роботу на посаду начальника Служби зв`язку КП «МПРС» без встановлення випробувального строку обумовлено наявністю достатнього професійного досвіду, навичок та знань у цей сфері діяльності, про що було відомо виконуючому обов`язки директора КП «МПРС» Купрій A.A . У період з 16.01.2012 по 30.11.2013 позивач працював на посаді начальника управління ГМЗЛБ у КП «МПРС», з 01.12.2013 по 10.05.2016 за переведенням працював начальником управління ГМЗЛБ Філії «Морська пошуково-рятувальна служба» ДП «АМПУ», з 11.05.2016 по 30.10.2018 працював на посаді начальника служби зв`язку КП «МПРС», та з 07.11.2019 знов прийнятий на посаду начальника Служби зв`язку КП «МПРС».

Як вказує ОСОБА_1 , 04.02.2020, в порушення вимог діючого КЗпП України, начальником відділу управління персоналом КП «МПРС» Терлецькою С.С. вручено позивачу повідомлення про звільнення за результатами випробування. З повідомлення позивачу стало відомо, що він був прийнятий на посаду начальника служби зв`язку із випробувальним строком в три місяці, яке позивач не витримав, про що складено 31.01.2020 відповідний висновок, і з яким позивача не ознайомлено.

Наказом КП «МПРС» від 07.02.2020 84-к позивача звільнено з посади начальника служби зв`язку, у зв`язку зі встановленням невідповідності займаній посаді, на яку прийнято, протягом строку випробування, відповідно до п. 11 ст. 40 КЗпП України.

При цьому, про будь-яку перевірку відповідності займаній посаді, а також з документами (висновками) щодо результатів випробування, які нібито підтверджують -невідповідність», позивача ніхто не ознайомлював. Позивач вважає, що його звільнено з посади начальника Служби зв`язку КП «МПРС» незаконно, з грубим порушенням норм КЗпП України, внаслідок чого наказ КП «МПРС» від 07 лютого 2020 р. № 84-к є протиправним і підлягає скасуванню.

Позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» від 07 лютого 2020 р. № 84-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Служби зв`язку казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба». Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Служби зв`язку казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» Стягнути з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.02.2020 до дати винесення рішення у справі.

Позивач у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Він представив до суду копію наказу КП «МПРС» № 751-к від 06.11.2019 року, в якому не зазначено випробувальний термін (т.1, а.с.9). При огляді в судовому засіданні копії наказу КП «МПРС» № 751-к від 06.11.2019 року ( т.2, а.с, 11,12) отриманої у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від Одеського міського центру зайнятості (де зазначений випробувальний термін 3 місяці), ОСОБА_1 заявив, що не може сказати, чи належить йому підпис у даному наказі, та не пам`ятає, що підписував наказ із випробувальним терміном. На протязі усього розгляду справи наполегливо стверджував, що був прийнятий на роботу без випробувального терміну.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив суду, що позивач був прийнятий на роботу з випробувальним терміном, про що тому було відомо, та про що свідчить наказ КП «МПРС» № 751-к від 06.11.2019 року. Зазначив у судовому засіданні, що ОСОБА_1 власноручно відносив даний наказ до Одеського міського центру зайнятості, проти чого ОСОБА_1 не заперечував.

ОСОБА_1 був звільнений за результатами випробування у зв`язку з встановленням невідповідності займаній посаді під час випробування.

Третя особа Купрій А.А. у судовому засіданні підтримала вимоги позивача. Допитана за її згодою у якості свідка пояснила суду, що позивач був прийнятий на роботу без випробувального терміну.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пояснили під час судового розгляду, що вони візували наказ щодо прийняття на роботу ОСОБА_1 з випробувальним терміном.

Вислухавши позивача, представника відповідача, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні встановлено, що наказом КП «МПРС» від 07.02.2020 № 84-к ОСОБА_1 , начальника служби зв`язку, звільнено із займаної посади 07 лютого 2020 року, у зв`язку зі встановленням його невідповідності займаній посаді, на яку його прийнято, протягом строку випробування, відповідно до пю1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до частини 26 ч. 1 Кодексу законів про працю України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.

Згідно статті 27 ч. 1 КЗпПУ строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців.

У разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення (частина 2 статті 28 КЗпПУ).

Звільнення на підставі пункту 11 статті 40 КЗпПУ з урахуванням частини другої статті 28 КЗпП України має відбуватися за наступних умов; 1) встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі; 2) письмове попередження працівника про звільнення за три дні; 3) звільнення проводиться протягом строку випробування.

Наказом КП «МПРС» від 06.11.2019 № 751-к позивача прийнято на роботу на посаду начальника Служби зв`язку з 07 листопада 2019 із випробувальним терміном 3 (три) місяці, Умова щодо встановлення випробувального терміну з ОСОБА_1 узгоджена, про що свідчить його підпис в наказі.

В грудні 2019 року працівниками КП «МПРС» було демонтовано камеру відеоспостереження, яка належить ПП «ТМСІ», власнику приміщення, в якому КП «МПРС» знаходиться на підставі договору оренди, Демонтована камера знаходилася поза межами офісу КП «МПРС» та була елементом загальної системи безпеки Бізнес-центру «ВУЗОВСЬКИЙ». Власнику системи відеоспостереження віддана не була.

Зазначене стало відомо після звернення директора ПП «ТМСІ» до КП «МПРС», що фактично призвело до конфлікту з орендодавцем.

З метою з`ясування обставин вказаної події та відновлення працездатності системи відеоспостереження директором КП «МПРС» видано доручення № 6-Д від 28.12,2019.

Відповідно до Рапорту фахівця відділу внутрішньої безпеки Воблого М.Ю. від 21.01.2020 № 57-16/3-20, на директора КП «МПРС», встановлено наступне:«Доповідаю Вам, що працюючи в рамках доручення № б-Д від 28.12.2019 року над з`ясуванням, обставин демонтажу камери відеоспостереження, яка належить ПП «ТМСІ», мною встановлено: зі слів начальника служби зв`язку ОСОБА_1 у грудні 2019 року він отримав усне розпорядження від начальника відділу внутрішньої безпеки Форостяка P.M. провести аудит системи безпеки КП «МПРС». Під час аудиту на другому поверсі офісу КП «МПРС», є загальному коридорі, було знайдено відеокамеру, яка не входила до системи відеоспостереження підприємства. ОСОБА_1 , не узгодивши питання с керівництвом КП, самостійно прийняв рішення демонтувати камеру відеоспостереження. Демонтаж камери ОСОБА_1 доручив двом інженерам служби зв`язку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які його виконали.

Після чого до офісу КП «МГІРС» надійшло листа від директора ПП «ТМСІ» Мєлкозьорова Є.В. про те, що демонтована відеокамера є власністю ПП «ТМСІ» як Орендодавця, та є елементом загальної системи безпеки Бізнес-центру «ВУЗОВСКИЙ».

02.01.2020 року, згідно вищевказаного доручення, працездатність камери відеоспостереження було поновлено інженерами служби зв`язку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Діючи за розпорядженням начальника відділу внутрішньої безпеки Форостяка P.M. , начальник служби зв`язку ОСОБА_1 грубо порушив положення Наказу КП «МПРС» № 717-Н від 04.11.2019 року, за яким він безпосередньо підпорядковується директору КП «МПРС». Також ОСОБА_1 , самостійно приймаючи рішення про демонтаж камери відеоспостереження, діяв за межами своєї компетенції та своїх посадових обоє 'язків. Рішення ОСОБА_1 було непродуманим та необгрунтованим, що призвело до порушення пунктів договору оренди між КП «МПРС» та ПП «ТМСІ». хоч і без тяжких наслідків.».

31.01.2020 директором КП «МПРС», як безпосереднім керівником начальника Служби зв`язку ОСОБА_1 , складено Висновок за результатами випробування, згідно якого останній випробування не витримав,

04.02.2020, тобто за три дні до звільнення та до закінчення строку випробування, позивачу намагалися вручити повідомлення про звільнення за результатами випробування. Однак ОСОБА_1 від ознайомлення та отримання повідомлення відмовився, про що складено відповідний Акт від 04.02.2020. Крім того, факт вручення повідомлення 04.02.2020 позивачем підтверджено в позовній заяві.

Враховуючи встановлення невідповідності ОСОБА_1 , займаній посаді, наказом КП «МПРС» від 07.02.2020 № 84-к його звільнено.

З наведеного вище вбачається, що наказ КП «МПРС» від 07.02.2020 № 84-к «Про звільнення» виданий відповідно до вимог чинного законодавства України.

Також необхідно зазначити наступне.

Як зазначає позивач у позовній заяві: «Наказом виконуючої обов`язки директора казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (далі -КП «МПРС») Купрій А. А. від 06.11.2019 № 751-к мене, ОСОБА_1 , прийнято на роботу на посаду начальнику Служби зв`язку з 07 листопада 2019 без встановлення випробувального терміну.»

Але таке твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки відповідно до наказу КП «МПРС» від 06,11.2019 № 751-к його прийнято на роботу на посаду начальника Служби зв`язку з 07 листопада 2019 із випробувальним терміном 3 (три) місяці. Оригінал даного наказу знаходиться у відділу у правління персоналом, а копія - в особистій справі ОСОБА_1 .

Крім того, 06.11.2019 наказ КП «МПРС» від 06.11.2019 № 751-к був наданий до Одеського міського центу зайнятості.

Також позивач зазначає наступне: «06.11.2019 я ознайомлений з наказом КП «МПРС» від 06.11.2019 № 751-к про прийняття мене на роботу без випробувального строку, про що свідчить мій особистий підпис. На підставі зазначеного наказу приступив 07 листопада 2019 р. до роботи.»

Але в наказі КП «МПРС» від 06.11.2019 № 751 -к, оригінал якого знаходиться в у відділі управління персоналом значиться 3-х місячний випробувальний термін, з яким він погодився при прийнятті на роботу, про що свідчить його особистий підпис.

Відповідно до Розділу 3 Положення про відділ управління персоналом КП «МПРС». затвердженого наказом КП «МПРС» від 27.05.2016 №29-н. до основних функції відділу управління персоналом, зокрема, відносяться:

-підготовка проектів і оформлення наказів та інших документів за підписом директора підприємства з особового складу (прийом на роботу, переміщення, звільнення, заохочення, накладення стягнень і т.д.), підготовка і здача документів в архів, зберігання зазначеної документації.

-ведення і зберігання особових справ, трудових договорів і угод з працівниками, систематичне відображення в особових справах працівників змін в їх анкетно-біографічних даних, оформлення основних та додаткових відпусток, відгулів вихідних днів тощо.

З наведеного вбачається неможливість зберігання та знаходження оригіналів кадрових документів, в тому числі, наказів з особового складу поза межами відділу управління персоналом КП «МПРС».

Заохочення позивача під час роботи у КП «МПРС» стосувалися попередніх періодів його роботи на підприємстві, які до спірного періоду не мали відношення.

Тобто, ОСОБА_1 стало відомо про прийняття його на роботу на посаду начальника служби зв`язку випробувальним строком в три місяці в день видання наказу КП «МПРС» № 751-к, а саме 06.11.2019.

Крім цього, згідно з ч.2 ст. 28 КЗпП України, у разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення.

Законодавство не регламентує та не встановлює вимоги про обов`язкову наявність документів, які підтверджують невідповідність працівника посаді або виконуваній роботі.

Позиція відповідача щодо правомірності звільнення позивача також підтверджується постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2019 року по справі № 522/3864/18, в якій суд дійшов наступного висновку:

«Розірвання трудового договору з працівником під час терміну випробування не можна визнати таким, що провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, оскільки працівник при прийнятті на роботу, даючи згоду на випробування, фактично дає згоду і на можливість розірвання з ним трудового договору, якщо протягом строку випробування буде встановлено невідповідність його роботі, на яку його прийнято.

Термін «невідповідність» означає, що підставою для звільнення не може бути порушення трудової дисципліни. За такі порушення працівник може бути звільнений на підставі відповідних статей КЗпП України, а не за результатами випробування.

Отже, підставою для звільнення за результатами випробування може бути тільки невідповідність працівника посаді, на яку він прийнятий.

При цьому, вирішення питання відповідності працівника займаній посаді є правом роботодавця, який приймає таке рішення за наслідками роботи працівника в період строку випробування.

Пунктом 11 частини першої статті 40 КЗпП України передбачено звільнення працівника через встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування.

Звільнення на підставі пункту 11 статті 40 КЗпП України з урахуванням частини другої статті 28 КЗпП України має відбуватися за наступних умов; 1) встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі; 2) письмове попередження працівника про звільнення за три дні; 3) звільнення проводиться протягом строку випробування.

Таким, чином, оскільки відповідно до вимог статті 28 КЗпП відповідачем було встановлено невідповідність працівника займаній посаді та виконуваній роботі, позивача належним чином у встановлені строки письмово повідомлено про звільнення на підставі пункту 11 статті 40 КЗпП, звільнення відбулося в межах строку випробування.»

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1, 2, ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішенням.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставним, та недоведеними, в свою чергу такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошукова-рятувальна служба», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Купрій Алла Анатоліївна , про визнання незаконним та скасування наказу Казенного підприємства «Морська пошукова-рятувальна служба» про звільнення № 84-к від 07 лютого 2020 року, поновлення на посаді начальника Служби зв`язку Казенного підприємства «Морська пошукова-рятувальна служба», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.02.2020 до дати винесення рішення у справі - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом 30 днів з дати його проголошення.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 25.10. 2020 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.