Справа №464/2113/20
пр № 2-н/464/286/20
У Х В А Л А

22 квітня 2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши матеріали заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Гордона Ігоря Михайловича про видачу судового наказу про стягнення із приватного підприємства «Гарант Енерго М» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

у с т а н о в и в:

Адвокат в інтересах та від імені заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути із боржника заборгованість по заробітній платі в розмірі 70 037,09 гривень.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно із п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Суд зазначає, що за положеннями ст.167 ЦПК України розгляд заяви у наказному провадженні проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Так, в підтвердження заявлених вимог суду надано довідку боржника за № 637 від 06 грудня 2019 року про дохід за період з 01 червня 2019 року по 15 листопада 2019 року, який складає 70 037,09 гривень. У свою чергу, вказана довідка не містить інформації щодо заборгованості нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, як цього вимагає закон. Інші докази боргу перед заявником відсутні.

Отже із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Доводи заявника, що вказана сума у розмірі 70 037,09 гривень і становить суму боргу є припущенням, на якому не може ґрунтуватися доказування. Суд позбавлений можливості встановити реальний розмір заборгованості із зарплати, достатні дані, які б давали підстави для винесення судового наказу, відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу. Крім того, згідно із п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч.2 ст.167 ЦПК України).

З огляду на викладене у видачі заявнику судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати, слід відмовити. Відмова у видачі судового наказу із наведених підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.165, 258-260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення, що продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 22 квітня 2020 року.

Суддя О.В.Тімченко