ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7792/20 Справа № 183/3266/20 Суддя у 1-й інстанції - Майна Г. Є. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Каратаєвої Л.О., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2020 року по справі за позовом акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2020 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 листопада 2011 року у розмірі 138 084,62 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2020 року позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" визнано не поданою та повернуто позивачеві.

Ухвала судді мотивована тим, що у встановлений строк недоліки позовної заяви усунуті не в повному обсязі, тому її необхідно вважати не поданою та повернути.

В апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просили вказану ухвалу скасувати, а справу направити направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму, безпідставно повернувши позовну заяву у зв`язку з не усуненням недоліків, тим самим позбавивши позивача на судовий захист своїх законним прав та інтересів, оскільки вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги буз руху виконання позивачем у повному обсязі, відповідна заява направлена до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 15 червня 2020 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 листопада 2011 року у розмірі 138 084,62 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді від 17 червня 2020 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків протягом семи днів з дня отримання копії такої ухвали, а саме позивачеві необхідно було надати копії всіх письмових доказів, засвідчені позивачем в порядку, встановленому чинним законодавством, із зазначенням дати такого засвідчення, посади представника позивача, його прізвища й ініціалів, який завіряє копії для долучення до матеріалів справи та для направлення відповідачеві.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, районний суд виходив з того, що 25 червня 2020 року на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху, позивачем надано належним чином засвідчені копії письмових доказів, крім виписок за договором № б/н станом на 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 , у яких засвідчена належним чином лише остання їх сторінка, при цьому такі копії виписок не прошиті, а тому, з урахуванням Порядку засвідчення копій документів, визначеного пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55) та правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 761/5894/17, зазначені копії документів не можуть вважатись такими, що засвідчені належним чином, а тому позивачем недоліки позовної заяви усунуті не в повному обсязі.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Вимоги щодо належного оформлення позовної заяви викладені в статтях 175-177 ЦПК України.

Згідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або у належним чином засвідченій копії.

Згідно з вимогами 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 41563-2003), відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки юридичної особи.

При цьому, пунктом 5 ч. 1 статті 175 ЦПК України визначено, що позивачу слід зазначити в позові докази, що підтверджують викладені в ньому обставини; частина 5 ст. 177 ЦПК України визначає обов`язок додати всі наявні докази в оригіналі або в копіях, але ці норми не визначають, яким чином потрібно оформити копії доказів, а тому саме ч. 2 ст. 95 ЦПК України містить вимоги щодо оформлення копій долучених доказів, незалежно від того, подані вони разом з позовною заявою чи в подальшому (у попередньому засіданні або на іншій стадії судового розгляду).

Матеріалами справи встановлено, що позивачем на виконання ухвали надані копії письмових доказів, а тому посилання суду про неналежне подання доказів, є безпідставним.

Крім того, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу. Необхідні для вирішення справи докази можуть бути долучені до початку розгляду справи по суті, зокрема у підготовчому засіданні, а недоведеність тієї чи іншої вимоги, чи відсутність доказів на підтвердження такої вимоги може бути підставою для відмови у задоволенні позову чи окремих позовних вимог при вирішенні справи по суті.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про повернення позовної заяви АТ КБ "ПриватБанк".

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена передчасно, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Ухвалу судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2020 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Л.О. Каратаєва

Т.Р. Куценко