Справа № 128/3560/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

20 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця заяву ОСОБА_1 (боржника), заінтересовані особи ОСОБА_2 (стягувач), Вінницький районний відділ Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Заяву мотивував тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.09.2014 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 63 803, 15 грн на відшкодування завданої матеріальної шкоди, 5 000, 00 грн на відшкодування завданої моральної шкоди та 4 530, 63 грн на відшкодування судових витрат. 15.10.2014 ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15.10.2014 вищезазначене рішення суду було залишено без змін та відповідно набрало законної сили 15.10.2014.

16.12.2014 Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист у справі, на підставі якого 14.01.2015 відкрито виконавче провадження, яке в подальшому 16.12.2015 було закінчено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-ХІУ. 03.03.2016 державним виконавцем було знову винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви стягувача та 08.12.2017 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII. Однак в подальшому виконавчий лист був втрачений та ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.12.2019 було вирішено видати стягувачу ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа на виконання вищевказаного рішення. 07.02.2020 було відкрито виконавче провадження № 61197372 про примусове виконання вищевказаного судового рішення.

Заявник вказує, що він добровільно та в повному обсязі 09.09.2020 виконав вищевказане рішення суду, про що стягувачем ОСОБА_2 було надано заяву від 09.09.2020, відповідно до якої ОСОБА_2 підтвердив факт виконання боржником рішення та відсутність з його сторони до ОСОБА_1 будь-яких претензій матеріального характеру.

За наведених обставин заявник просить визнати дублікат виконавчого листа, виданого згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 21.12.2019, на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12.09.2014, таким, що не підлягає виконанню на підставі ст. 432 ЦПК України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак представник заявника адвокат Андрікевич Ю.В. попередньо надав заяву, згідно якої просив розглянути подану заяву у відсутність заявника та його представника, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.

Стягувач за виконавчим провадженням ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, однак його представник, адвокат Смірнов С.М. надіслав суду заяву, згідно якої підтвердив, що 09.09.2020 між сторонами виконавчого провадження № 61197372, на підставі взаємних поступок досягнуто згоди про виплату ОСОБА_1 . ОСОБА_2 повної суми відшкодування завданої шкоди, встановленої рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.09.2014, у зв`язку з чим не заперечує проти визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Згідно поданої заяви, просив розглянути заяву за відсутності стягувача та його представника.

Представник Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання також не з`явився, попередньо надав суду заяву, згідно якої просив розглянути заяву без участі представника відділу та на розсуд суду.

Згідно з ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть учать у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву та наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.09.2014 по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 63 803,15 грн на відшкодування завданої матеріальної шкоди, 5 000,00 грн на відшкодування завданої моральної шкоди та 4 530,63 грн на відшкодування судових витрат (а.с. 62 - 63).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15.10.2014 вищезазначене рішення суду було залишено без змін (а.с. 90 - 92).

Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі вищевказаного судового рішення було видано відповідний виконавчий лист, що підтверджується відміткою представника ОСОБА_2 на заяві про видачу виконавчого листа (а.с. 94).

Відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 21.12.2019, судом на підставі вищевказаного судового рішення було видано дублікат виконавчого листа, оскільки виконавчий лист було втрачено при пересилці.

Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження, 07.02.2020 старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Киричук В.Ф. на підставі вищевказаного дубліката виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № 61197372, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно.

Відповідно до копії заяви від 09.09.2020, засвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В., ОСОБА_2 підтвердив, що на підставі вищевказаного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12.09.2014 та в рамках виконавчого провадження № 61197372 ним було отримано від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 73 333, 78 грн та підтвердив відсутність до ОСОБА_1 будь-яких претензій матеріального характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Так, заявник посилається на те, що ним добровільно виконано вищевказане рішення суду.

Водночас, згідно наданих суду документів, рішення суду звернуто до примусового виконання, що також не заперечується учасниками судового розгляду в їхніх письмових заявах.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Та пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження.

У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/14-ц.

Таким чином, у разі встановлення фактичного виконання рішення суду відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відповідно до статті 432 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, саме боржник має додати до заяви докази виконання рішення суду, зокрема докази добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки надані суду документи не підтверджують того, що виконання рішення суду відбулося поза межами виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, натомість подана заява стягувача ОСОБА_2 навпаки вказує на те, що виконання відбулось в рамках виконавчого провадження № 61197372, таке виконання є фактичним виконанням рішення, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 260, 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 (боржника), заінтересовані особи ОСОБА_2 (стягувач), Вінницький районний відділ Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 23.10.2020.

Суддя: