Справа № 487/1432/20
Провадження № 2/487/1345/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кузьменко В.В.,

за участю секретаря судових засідань Рафальської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, в якій просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , над малолітньою онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказала, що відповідачка має серйозні проблеми зі здоров`ям, а саме онкохворобу, яка унеможливлює виховання малолітньої доньки, її фізичний та духовний розвиток. Згідно з довідкою, виданою Миколаївською обласною лікарнею від 22.02.2016 №2229 відомо, що відповідачка з 07.08.2014 року перебувала на «Д» - обліку у зв`язку з Лімфогранулематозом у гематолога Миколаївської обласної лікарні, у вкрай тяжкому, непрацездатному стані і її стан здоров`я постійно погіршується. Окрім того, внаслідок онкохвороби та згідно довідки з Обласного наркологічного диспансеру від 10.03.2016 року №1407, Відповідачка перебуває на обліку у даному диспансері у зв`язку із залежністю від опіатів (наркотичних засобів). Тобто відповідачка - мати дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я (у зв`язку з тривалою онкохворобою ОСОБА_4 ) не взмозі виконувати батьківські обов`язки, потребує сама постійного догляду, що підтверджується відповідною довідкою. Батько дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 з моменту її народження дитину не бачив, про неї взагалі не піклується і тому був позбавлений щодо доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав. Останнім часом, маючи такі тяжкі проблеми зі здоров`ям, та через ведення аморального способу життя, відповідачка згідно з Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.06.2016 року у справі № 487/1875/16-ц вже була позбавлена батьківських прав відносно своєї першої старшої доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . А за Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 12.06.2015 № 477 її - ОСОБА_1 (мати відповідачки) призначено опікуном над малолітньою онукою - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вона є рідною сестрою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 по матері, вони виховуються разом в її (позивачки) родині і тому доцільно сприяти продовженню їх виховання та проживання разом із рідною бабусею - позивачкою, не розлучаючи дівчат. На даний час стан здоров`я відповідачки не покращився, вона продовжує вести аморальний спосіб життя та вживати наркотичні засоби. Вона Постійно з`являється зі скандалом до помешкання за місцем проживання позивачки і двох її дітей і погрожує суїцидом, що може взяти маленьку ОСОБА_7 і стрибнути з 9 поверху, якщо позивач не дасть їй грошей, що вона все ще є матір`ю малолітньої ОСОБА_7 , що вона викраде її і продовжить бродяжницьке життя разом із малолітньою донькою на вулиці всупереч позиції іі матері - позивачки про те, що маленькій дитині на вулиці не місце. При цьому гроші відповідачка завжди витрачає на алкоголь та наркотичні засоби. Згідно із заключенням Миколаївської міської лікарні від 05.02.2020 № 1445, ОСОБА_2 все ще має діагноз - ОСОБА_4 і потребує постійного лікування. При цьому останнім часом таке лікування вона відносно себе не здійснює. Також, згідно з Довідкою з Миколаївського обласного центру психічного здоров`я Миколаївської обласної ради від 05.02.2020 року № 390 ОСОБА_2 й досі перебуває на наркологічному обліку. Вона ніде не працевлаштована і не може утримувати донечку взагалі. Аліменти на старшу доньку вона також не сплачує. Відповідачка не в змозі за станом здоров`я виховувати свою доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , забезпечувати її всім необхідним для нормального життя, ухиляється від її догляду. Вона навіть становить загрозу для життя і здоров`я дитини. Оскільки вона - ОСОБА_1 є бабусею (по лінії матері) малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 і вже виховує старшу доньку відповідачки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , сумлінно виконуючи при цьому свої обов`язки по її вихованню, то є підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 16.03.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.03.2020 року закрито підготовче засідання та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивачка ОСОБА_8 надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її та позивачки участі, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені, просила їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, втім направила до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, пред`явлений до неї позов визнала повністю, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник третьої особи без самостійних вимог - Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.

В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Матеріалами справи встановлено, що 29 червня 2017 року відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб у Заводському районному в м. Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіально управління юстиції в Миколаївській області, про що було зроблено актовий запис №346, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

За час перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_6 у відповідачки народилася донька - ОСОБА_3 , про що було зроблено актовий запис № 349. В свідоцтві про народження дитини батьком зазначений ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.05.2018 року по справі №487/1048/18 ОСОБА_5 був позбавлений батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.02.2019 року по справі №487/8754/18 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження від 27 квітня 1990 року № НОМЕР_3 відповідачка - ОСОБА_2 є рідною донькою позивачки. Після чого вона декілька разів змінювала прізвище, що підтверджується наступними доказами:

20.09.2008 року, згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 27.10.2016 року №5 відповідачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_11 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_12 », Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2011 року у справі №2-1855/2011 вищевказаний шлюб між Відповідачкою та ОСОБА_10 було розірвано. Після розлучення відповідачка залишила собі прізвище колишнього чоловіка.

24.04.2012 року між відповідачкою та ОСОБА_13 було зареєстровано шлюб, на підтвердження чого наявне свідоцтво про шлюб від 24.04.2012 року. Після реєстрації даного шлюбу, відповідачка змінила своє прізвище « ОСОБА_12 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_14 ». ІНФОРМАЦІЯ_7 помер чоловік відповідачки - ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.02.2016 року № НОМЕР_4 . Після смерті чоловіка, у відповідачки залишилося його прізвище.

29 червня 2017 року згідно зі свідоцтвом про шлюб від 29.06.2017 р. № НОМЕР_5 відповідачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила своє попереднє прізвище « ОСОБА_14 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_15 ».

Позивач також після народження відповідачки змінювала прізвище, що підтверджується наступними доказами:

12.10.2001 року Позивачка - ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_16 та змінила своє прізвище « ОСОБА_11 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_17 ». Що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 30.12.2009 року № 9.

Згідно із заключенням Миколаївської міської лікарні від 05.02.2020 № 1445, ОСОБА_2 має діагноз - ОСОБА_4 і потребує постійного лікування.

Також, згідно з Довідкою з Миколаївського обласного центру психічного здоров`я Миколаївської обласної ради від 05.02.2020 року № 390 ОСОБА_2 перебуває на наркологічному обліку.

Згідно ст. 3 Конвенції «Про права дитини» (ратифікованої ВР України №789-XII від 27.02.91р.). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Сукупність досліджених доказів вказує на те, що відповідачка не в змозі за станом здоров`я виховувати свою доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , забезпечувати її всім необхідним для нормального життя, ухиляється від її догляду, що згідно вимог п.1, 2 ч.1 ст. 164 СК України є підставами для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав.

При цьому, суд вважає за необхідне пояснити відповідачеві, що згідно ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. Якщо поновлення в батьківських правах суперечить інтересам дитини, то суд має право з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову батьків про поновлення в батьківських правах.

Відповідно до ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно ч.1 ст.58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Частинами 2, 3 та 4 ст. 63 Цивільного кодексу України встановлено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Крім того, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років (ст. 243 СК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 3 ст. 60 ЦК України).

Опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Згідно висновку про стан здоров`я позивача від 25.02.2020 р., остання може виконувати функцію опікуна, психіатричних протипоказань до виконання обов`язків опікуна немає, ознак наркологічних захворювань не виявлено. До кримінальної відповідальності не притягувалась. При цьому вона виховує онуку з народження і дитина дуже близька психологічно і морально з бабусею, любить її.

Позивачка є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло.

Згідно Акту про проживання від 05.03.2020 р. малолітня ОСОБА_7 мешкає разом з позивачкою у вказаній квартирі АДРЕСА_2 . Бабусею створені належні умови для виховання та розвитку дитини.

3а наведених обставин, є необхідність для призначення позивача опікуном малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог про позбавлення батьківських прав, з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 840,80 грн.

На підставі ст.150,164,165,166,167 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною, задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (уродженку м. Миколаєва Миколаївської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (уродженку м. Миколаєва Миколаївської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (уродженки м. Миколаєва Миколаївської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (уродженки м. Миколаєва Миколаївської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 03.04.2020 року.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В.Кузьменко