Справа № 759/7841/20
Провадження № 2/761/8436/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Святошинського районного суду міста Києва про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до Святошинського районного суду м.Києва про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду.

Розпорядженням Голови Святошинського районного суду м.Києва від 19.05.2020 р. матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Святошинського районного суду м.Києва про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду, передано до Київського апеляційного суду для вирішення підсудності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.05.2020 року, підсудність справи визначено за Шевченківським районним судом м.Києва.

26.05.2020 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшли матеріали вищевказаної справи.

Ухвалою суду від 01.06.2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою від 08.07.2020 року дану позовну заяву було повернуто позивачу.

Постановою Київського апеляційного суду від 17.09.2020 року вищевказану ухвалу суду було скасовано.

07.10.2020 р. матеріали справи були передані судді Савицькому О.А.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить визнати незаконними дії чи бездіяльність Святошинського районного суду м.Києва.

Разом з тим, вирішуючи питання про прийняття вказаної позовної заяви до розгляду, встановлено, що вказаний позов не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до правового висновку викладеного у Постанові від 16 січня 2018 року у справі № 454/1008/16-ц Верховним Судом, а саме щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження та вказав, що згідно частини 7 статті 49 Закону України № 2453-VIвід 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» за шкоду, завдану судом, відповідає держава на підставах та в порядку, встановлених законом. Тлумачення норми свідчить, що на законодавчому рівні встановлено імунітет суду і він не може бути відповідачем у цивільній справі. Наявність імунітету, по своїй суті, є засобом, який гарантує належне функціонування системи правосуддя і дозволяє судам виконувати свою судову функцію спокійно та незалежно.

Європейський суд з прав людини в справі Плахтєєв та Плахтєєва проти України, № 20347/03, § 36, від 12 березня 2009 року зауважив, що питання імунітету суддів вже зустрічалося при розгляді однієї із справ, і в ній Суд дійшов висновку, що такий імунітет мав законну мету, оскільки був засобом забезпечення належного здійснення правосуддя. Суд також постановив, що, з огляду на обставини тієї справи, таке обмеження було пропорційним.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вивчивши матеріали позовної заяви та зважаючи на вищезазначене, суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за зазначеним позовом.

Керуючись ст.ст. 186, 259-261 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Святошинського районного суду міста Києва про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: