Провадження №6/760/45/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

03 січня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Горохівської М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Д.О. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2019 р. до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Д.О., в якому приватний виконавець просить вирішити питання про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до офісу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Дениса Олеговича, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 172, оф. 65.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Д.О. знаходиться виконавче провадження АСВП №59370183 з примусового виконання судового наказу № 760/26905/18, виданого 23.11.2918 р. Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлосервіс» суми заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 34918 грн. 15 коп., а також 881 грн. 00 коп. судового збору.

На виклики державного виконавця боржник не з`являється, від добровільного порядку виконання судового рішення ухиляється, рішення суду не виконується.

Державний виконавець посилається на те, що ним було вчинено всі необхідні дії для добровільного виконання боржником рішення суду, однак, останній не йде на контакт та не з`являється на виклики державного виконавця.

На підставі зазначеного, державний виконавець просить подання задовольнити.

Оскільки ст. 438 ЦПК України, якою врегульовано питання щодо розгляду подання про привід боржника, не передбачено повідомлення учасників справи, суд розглядає подання в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подання, вивчивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Привід (юридичний термін) - це примусова доставка особи, що ухиляється без поважних причин від добровільної явки за викликом у призначений строк.

З матеріалів справи, наданих суду державним виконавцем вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Д.О. знаходиться виконавче провадження ВП №59370183 з примусового виконання судового наказу № 760/26905/18, виданого 28.05.2019 р. Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс», заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 34918 грн. 15 коп., в тому числі: 16504 грн. 95 коп. - заборгованість за житлово0комунальні послуги, 3896 грн. 77 коп. - індексу інфляції, 14516 грн. 43 коп. - 3% річних, а також 881 грн. 00 коп. судового збору.

Так, вбачається, що 18.06.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. винесено постанову ВП №59370183 про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу № 760/26905/18, виданого 28.05.2019 р. Солом`янським районним судом м. Києва.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов`язаний вчиняти.

Так, 1. виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

2. Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

3. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

4. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

5. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Як вбачається з судового наказу №760/26905/18, виданого 28.05.2019 р. Солом`янським районним судом м. Києва, адресою боржника ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, приватним виконавцем не надано суду інформації про місце реєстрації боржника ОСОБА_1 станом на день звернення до суду з поданням, а саме відповідної довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА.

Так, з часу відкриття виконавчого провадження ВП №59370183 (тобто з 18.06.2019 р.), суду не надано доказів того, що приватним виконавцем перевірялось місце реєстрації боржника, направлялись відповідні запити з метою перевірки місця реєстрації боржника ОСОБА_1 .

Приватним виконавцем не надано суду підтверджуючих доказів того, що ОСОБА_1 направлялись постанова про відкриття виконавчого провадження та виклики приватного виконавця за адресою місця проживання боржника.

Так, приватним виконавцем додано до матеріалів подання копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2019 р., копію супровідного листа від 18.06.2019 р. про направлення постанови та копію фіскального чеку.

Приватним виконавцем не надано доказів того, що ОСОБА_1 отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, виклики державного виконавця та інші документи, та будь-яких відомостей про направлення вище зазначеної постанови та інших документів боржнику.

Так, зворотних рекомендованих повідомлень або поштової кореспонденції, яка повернулась до державного виконавця без вручення в матеріалах подання не міститься.

Отже, доказів того, що боржнику відомо про наявність виконавчого провадження про стягнення з нього заборгованості за житлового-комунальні послуги, приватним виконавцем суду не надано.

З матеріалів подання не вбачається, що приватним виконавцем взагалі направлялися будь-які запити, а саме: до Державної фіскальної служби України з метою отримання інформації про джерела доходів боржників-фізичних осіб; до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями; до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії; до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; перевірявся майновий стан боржника, тощо, оскільки таких доказів матеріали подання не містять.

Так, в матеріалах подання містяться: постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2019 р., виклик приватного виконавця від 08.08.2019 р. №534, акт приватного виконавця про неявку боржника від 22.08.2019 р., виклик приватного виконавця від 24.09.2019 р. № б/н та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 24.09.2019 р. (з відміткою вручено 22.10.2019 р. «отримала дружина»).

Поряд із цим, стосовно відомостей про виклик боржника до приватного виконавця із матеріалів доданих до подання не вбачається наявності відомостей щодо отримання повідомлення про виклик боржника, які б вказували на факт ухилення останнього від явки до державного виконавця, а відтак відсутні підстави стверджувати про ухилення боржника від виконання судового наказу.

Суд також звертає увагу на те, що матеріали подання не містять будь-яких доказів про вихід приватного виконавця за адресою реєстрації боржника за весь період здійснення виконавчих дій, не виявлення майна за цією адресою.

Таким чином, докази надані суду приватним виконавцем на обґрунтування необхідно примусового приводу боржника не свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду, не свідчать про переховування боржника від органів виконавчої служби за місцем перебування та не тягне за собою підстав для його примусового приводу.

Згідно до п. 26 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Поліція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює привід у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду (п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію»).

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилась без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів, наданих суду, не вбачається, що приватним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Натомість з матеріалів подання встановлено, що виконавцем не надано жодного доказу про те, що боржнику відомо про відкрите виконавче провадження, що він отримував чи відмовлявся від отримання викликів з`явитись до відділу для надання пояснень та інших відомостей щодо майнового стану, доказів вчинення інших дій в межах виконавчого провадження, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, виходячи із зазначених обставин, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази спростовують доводи приватного виконавця про ухилення боржника ОСОБА_1 . від явки до приватного виконавця.

Наведене свідчить про те, що виконавець не надав жодного належного доказу на підтвердження вимог приватного виконавця в рамках даного подання.

Таким чином, судом встановлено, що на час розгляду подання відсутні передбачені законом підстави для примусового приводу боржника.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що приватним виконавцем не доведено ухилення від виконання боржником своїх зобов`язань, які покладені на нього рішенням суду, а тому подання приватного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Д.О. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кушнір С.І.