Справа № 404/5726/19
Номер провадження 2/404/1482/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Мосійчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , по якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 15 807,25 грн. та судовий збір у розмірі 1 921 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.10.2014 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 245002/4098/0002287.

Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1 .

11.11.2017 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_2 в м. Кропивницький по вул. Короленка, 11, допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2017 року відповідача було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 78 816, 29 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, то Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало страхове відшкодування в розмірі 63 009,04 грн.

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 15 807,25 грн.

Вказує, що згідно ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах виплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2019 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання /а.с. 39-40/.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог із наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 20.10.2014 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 245002/4098/0002287, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1 /а.с. НОМЕР_3 /.

ОСОБА_1 11.11.2017 року о 09-45 год. керуючи транспортним засобом автомобілем «Daewoo», д/н НОМЕР_2 , по вул. Короленка, 11, у порушення вимог п.п.2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , який рухався по переду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2017 року відповідача було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП /а.с. 10/.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України наявність винних дій ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 11.11.2017 року є доведеною, та не підлягає доказуванню.

Як вбачається з копії посвідчення серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій /а.с. 9/. Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

13.11.2017 року ОСОБА_2 звернулась до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» із завою про подію, що має ознаки страхового випадку /а.с. 7/.

Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 №157/17 від 23.11.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 83 305, 42 грн.; вартість матеріально збитку, завданого власнику автомобіля складає 63 009, 04 грн. /а.с. 12-28/.

Згідно страхового акту №00242349 від 23.11.2017 року сума страхового відшкодування складала 78 816,29 грн., яка була виплачена ОСОБА_2 згідно платіжного доручення №051447 від 04.12.2017 року /а.с. 29,31/.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, то Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало страхове відшкодування в розмірі 63 009,04 грн.

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 15 807,25 грн. (78 816,29 грн. - 63 009,04 грн.=15 807, 25 грн.).

27.03.2019 року представником ПрАТ «СК «Уніка» за вих. №00242349 направлено ОСОБА_1 претензію про відшкодування шкоди, проте вона залишилась без задоволення /а.с. 33/.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до роз`яснень викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодування збитків).

Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Згідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, є законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача завдані збитки в розмірі 15 807,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 95, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 979, 993, 1166, 1187, 1194, ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 15 807,25 грн. та судовий збір у розмірі 1 921 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Учасники справи:

позивач: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», місцезнаходження: вул. Саксаганського, 70-А, м. Київ, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено 17.04.2020 року.

Суддя Кіровського В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда