Справа № 236/434/20
20 березня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:
головуючогосудді Бєлоусова А.Є.,
при секретарі Колесник О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лиман цивільну справу (в порядку загального позовного провадження) за позовом ОСОБА_1 до Об`єднаної територіальної громади, яку представляє Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту реєстрації шлюбу, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
29 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області із позовною заявою до Об`єднаної територіальної громади, яку представляє Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту реєстрації шлюбу, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просив справу розглянути без його участі, проти заочного розгляду не заперечує (а.с.40).
Представник відповідача - Об`єднаної територіальної громади, яку представляє Лиманська міська рада Донецької області була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи; відповідачем не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, але надано заяву про розгляд справи без участі представника за наявними документами у справі та ухвалення рішення відповідно до вимог чинного законодавства; відзиву на позов представником відповідача не надано(а.с.38).
Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 20 березня 2020 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 с. Дробишеве Краснолиманського району Донецької області помер ОСОБА_3 , це підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 22 липня 1997 року Виконкомом Дробишевської селищної ради міста Красний Лиман Донецької області, актовий запис № 60 (а.с. 12).
Відповідно до вимог цивільного законодавства, роз`яснень постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах спадкування", пункт 1 - відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
Згідно ст. 524 ч. ч.1, 2 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце тоді, коли воно не змінено заповітом.
За життя ОСОБА_3 заповіту складено не було.
Статтею 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину у разі: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Згідно з довідкою від 28 січня 2020 року № 132, виданою виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області, у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , потійно та безвиїзно були зареєстровані та фактично проживали по день смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 21).
Отже, після смерті ОСОБА_3 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину прийняла його дружина - мати позивача ОСОБА_2 , оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.
Прийнявши спадщину, ОСОБА_2 належним чином не оформила своїх спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Дробишеве Лиманського району Донецької області, що підтверджується наданою заявником копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області 09 грудня 2015 року, актовий запис № 747 (а.с. 11).
Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Цивільним законодавством України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України).
Частиною 1 статті 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 . Однак, постановою державного нотаріуса Першої Слов"янської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Алперіної О.Ю. від 12 грудня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки позивачем пропущений встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця для прийняття спадщини, а також відсутні документи, що підтверджують родинний зв"язок між спадкодавцем та спадкоємцем (а.с. 16).
Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивач зазначає, що не мав змоги належним чином своєчасно, протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця ОСОБА_2 звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з життєвими обставинами, які склалися, він не мав часу, а потім можливості для належного оформлення спадщини.
ОСОБА_1 просить визнати вказані обставини поважними, та визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.
Суд враховує роз`яснення, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7, згідно з якими поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій; зібрані у справі докази, їх належна оцінка заслуговують на увагу, є доведеними, та вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_1 додатковий строк - три місяці (з дня набрання чинності судовим рішенням), який буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Щодо вимог позивача в частині встановлення факту родинних відносин та встановлення факту реєстрації шлюбу суд зазначає наступне.
Згідно з наданою позивачем копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області 12 листопада 2001 року, прізвище позивача зазначено " ОСОБА_1 ", російською мовою - " ОСОБА_1 " (а.с. 7).
У свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 , виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області 09 грудня 2015 року, прізнище матері позивача зазначено " ОСОБА_2 " (а.с. 11), прізвище батька позивача згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 22 липня 1997 року Виконкомом Дробишевської селищної ради міста Красний Лиман Донецької області, - " ОСОБА_3 " (а.с. 12).
Розбіжність у написанні прізвищ позивача та його батьків заважає позивачу реалізувати повною мірою свої права на отримання спадщини.
Згідно з п. 4.1 та п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.
На підтвердження факту родинних відносин позивачем надана копія свідоцтва про його народження серії НОМЕР_4 , виданого 13 травня 1950 року, актовий запис № 45 (а.с. 8). Згідно із записами у зазначеному свідоцтві матрі"ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено російською мовою " ОСОБА_2 ", батьком зазначений " ОСОБА_3 " (а.с. 8). Згідно з паспортними даними позивача його прізвище російською мовою зазначено як " ОСОБА_1 ", що повністю збігається з прізвищем його матері та батька, зазначеним у свідоцтві про народження.
Крім того, оскільки у свідоцтвах про смерть є розбіжності у написанні прізвищ батьків позивача, факт родинних відносин між ними як між чоловіком та дружиною не підтверджується.
На підтвердження факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позивачем надана копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого 26 вересня 1949 року, згідно з яким 22 вересня 1949 року в с. Дробишеве Краснолиманського району Донецької облсті між " ОСОБА_3 " та " ОСОБА_2 " (російською мовою) був укладений шлюб (а.с. 9). Крім того, згідно з довідкою від 28 січня 2020 року № 132, виданої виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 постійно та безвиїзно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21).
Суд також зауважує, що за часів УРСР документообіг здійснювався російською мовою, актові записи реєструвалися російською мовою, як заповнювалися і свідоцтва органами РАЦС. Тому при видачі паспортів громадянин України був здійснений некоректний переклад прізвищ позивача та його батьків з російської на українську мову.
Враховуючи наведені факти в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як між сином та матір"ю відповідно та факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік фактів, які встановлюються судом. Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок, що цей перелік не є вичерпним. Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу.
Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
Встановлення даних фактів для позивача має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року) встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
При прийнятті рішення відповідно до ст. 80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").
Враховуючи викладене, суд вважає, що факт родинних відносин повністю доведений, оскільки досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , також доведений факт реєстрації шлюбу 22 вересня 1949 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 3,4,10, 12,13,19, 258,259,264,265,280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднаної територіальної громади, яку представляє Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту реєстрації шлюбу, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Встановити той факт, що ОСОБА_1 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в сел. Дробишеве Краснолиманського району Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ) є рідним сином ОСОБА_2 (яка народилась 1930 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Дробишеве Краснолиманського району Донецької області, Україна).
Встановити факт реєстрації шлюбу який був зареєстрований 22.09.1949 року Дробишевською селищною радою Краснолиманського району Донецької області між ОСОБА_2 , 1930 року народження, народженою у с. Дробишеве Краснолиманського району Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Дробишеве Краснолиманського району Донецької області, та ОСОБА_3 , 1929 року народження, народженим у с Дробишеве Краснолиманського району Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дробишеве Краснолиманського району Донецької області.
Визначити ОСОБА_1 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в сел. Дробишеве Краснолиманського району Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ) додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання законної сили цим судовим рішенням для прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 (яка народилась 1930 року , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Дробишеве Краснолиманського району Донецької області, Україна).
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону від 03.10.2017 року № 2147-VIII), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 26.03.2020 року.

Суддя-