Справа №489/4014/19
Провадження №2/489/487/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн., щомісячно, до повноліття дитини. Вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.02.2017, мають сина ОСОБА_3 , 2017 року народження. Спільне життя між ними не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Відповідач не піклується про побудову сімейних відносин, погано до неї ставиться, не приділяє уваги вихованню та утриманню їхнього сина. Подружні відносини між ними припинені, на даний час нею подано позов про розірвання шлюбу. Допомоги на утримання дитини відповідач не надає, фактично самоусунувся від виховання дитини та її фінансового забезпечення.

Відповідачем надано відзив у справі, яким просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що дитина разом з обома батьками проживають за однією адресою і, не зважаючи на припинення подружніх стосунків, між сторонами існує домовленість щодо утримання дитини, тому твердження позивачки про ухилення його від батьківських обов`язків не відповідають дійсності. Вказує, ще здійснює підприємницьку діяльність, отримує дохід, з якого оплачує послуги няні, інші необхідні дитині речі, придбає продукти харчування на всю сім`ю. Вважає, що позивачкою не доведено, що дитина перебуває на її утриманні, та що допомога, яка добровільно надається сину відповідачем, є недостатньою для задоволення розумних потреб дитини з урахуванням її віку. Крім того, зазначає, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати - ОСОБА_1 , 1958 року народження, яка є пенсіонеркою за віком і не працює.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що матеріальна допомога, яку надає відповідач, має нерегулярний характер, ніякої фіксованої суми на утримання сина кожного місяця відповідач не надає. Позивач же напроти, кожного місяця купує продукти харчування, ліки, одяг іграшки, а також сплачує за послуги няні кожного місяця в сумі 5000,00 грн. Щодо переказів, які були здійснені відповідачем у 2018 року, слід зауважити, що частина цих коштів - повернення боргу. Оскільки, позивачка відповідачу 10.06.2018 року запозичила грошові кошти у сумі 4500, 00 грн. Кожного місяця позивачка, в середньому, витрачає на дитину 13000,00 грн., а сума, яку сплачує відповідач є недостатньою допомогою на утримання сина. Позивачкою не заперечується факт того, що вона проживає у будинку відповідача, проте, відповідач та його мати чинять щодо позивача насильство та виганяють її з будинку. Така поведінка відповідача та його матір робить неможливим проживання позивача разом з ними в одному помешканні, погано впливає на емоційний та психологічний стан дитини, через що позивачка потребує коштів на оренду житла. Нещодавно на ім`я матері відповідача був придбаний автомобіль, у зв`язку з чим вважає, що або мати відповідача має достатній дохід, або відповідач приховує доходи, щоб не сплачувати аліменти. У вересні 2019 року відповідач виконав роботи для ОСББ «8 березня -12» на суму 16500,00 грн., що також може свідчити про намагання відповідача приховати розмір своїх доходів.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.11.2019 року.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 10.10.2019 за № 19.03.03-25/1/І/527/19, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.09.2020, ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності 62/100 частки житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 30.06.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ємельяновою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1355; на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі - продажу від 16.04.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Князєвою Ю.А., зареєстрованого в реєстрі за № 367.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017, внесено зміни до Сімейного кодексу України, де частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2020 рік в Україні встановлюються Законом "Пpo Державний бюджет на 2020 рік", для дитини віком дo 6 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1779 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1859 грн., з 01 грудня - 1921 грн.

При визначенні розміру аліментів суд, враховує величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

ОСОБА_2 відкрив на користь ОСОБА_3 особовий рахунок в АТ «Державний ощадний банк», що підтверджується договором № 5 про відкриття фізичною особою на користь третьої особи поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування від 10.10.2019 року.

На вказаний рахунок ОСОБА_2 внесено грошові кошти у сумі 3400,00 грн., що підтверджується квитанцією № від 10.10.2019 року.

Як вбачається з квитанцій, ОСОБА_2 добровільно надає нерегулярну матеріальну допомогу ОСОБА_6 : в лютому 2019 року - 3500,00 грн., в червні 2019 року - 2010,05 грн. в липні 2019 року - 1000,00 грн.; в серпні 2019 року - 1005,03 грн. (а.с. 29,30).

Відповідач в своєму відзиві зазначає, що він купує продукти харчування та іграшки, на підтвердження зазначеного суду надано квитанції, які містяться в матеріалах справи (а.с. 31).

Позивачка в свою чергу також зазначає, що вона кожного місяця купує продукти харчування, ліки, одяг та іграшки дитині, на підтвердження зазначеного долучено до матеріалів справи квитанції (а.с. 63-74).

Відповідач в своєму відзиві зазначає, що на його утриманні перебуває його мати ОСОБА_1 , яка не працює та є пенсіонеркою за віком. На підтвердження зазначеного суду надано копію пенсійного посвідчення ОСОБА_1 № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 та копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, за період з 01.01.2018 року по 30.09.2019 року відсутні відомості про доходи ОСОБА_2 .

Згідно договору підряду № 001/1 від 05.08.2019 року укладеного між ОСББ «8 березня - 12» та ОСОБА_2 , відповідно до якого останній виконав роботи з ремонту покриття даху над парадним входом будинку за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідно до п. 2.1 вказаного договору, ціна позову становить 16500,00 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт від 09.09.2019 року.

Відповідно до платіжного доручення № 507 від 09.09.2019 року, платіжного доручення № 520 від 07.10.2019 року, платіжного доручення № 534 від 11.11.2019 року, ОСББ «8 березня - 12» сплатило ОСОБА_2 за виконання послу грошові кошти у загальній сумі 16500,00 грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, за період з 01.01.2017 року по 31.03.2020 року, ОСОБА_1 отримувала доходи від: УСЗН Арбузинської РДА у січні-лютому 2017 року у сумі - 21235,64 грн.; ПРАТ «УАСК АСКА» за період з лютого 2017 року по березень 2018 року у сумі - 18205,00 грн.; з квітня 2018 року - підприємницька діяльність.

Згідно довідки з Головного управління ДПС у Миколаївській області від 15.07.2020 за вих. № 1302/ФОП/14-29-50-08-02-15, ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 30.06.2020, за який здійснено декларування, отримала дохід у розмірі 3000,00 грн.

Позивачка в своїй відповіді на відзив зазначає, що на ім`я матері відповідача ОСОБА_1 нещодавно був придбаний автомобіль марки Mazda, державний номер НОМЕР_6 .

Згідно довідки з Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області від 17.12.2019 року за вих. № 31/14-3866, згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів РІІС «Автомобіль» ОСОБА_2 у період з 26 липня 2019 року по теперішній час реєстраційні операції з транспортними засобами не здійснював.

Відповідно до довідки Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» від 26.12.2019 року № 46-07/12124/19464БТ, станом на 23 грудня 2019 року на імя ОСОБА_2 відкритий рахунок та залишок на якому становить 3430,00 грн.

Згідно довідки Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» від 15.12.2019 року за вих. № 20.1.0.0.0/7-191213/2872, на ім`я ОСОБА_2 відкриті 4 рахунки, залишок на яких становить 4,95 грн.

Згідно довідки Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» від 13.07.2020 року за вих. № 20.1.0.0.0/7-20200702/2713, на ім`я ОСОБА_1 відкрито 1 рахунок, залишок на якому становить станом на 04.07.2020 - 0,02 грн..

Відповідно до довідки з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 02.07.2020 за вих. № 0.184.18285/0/15-20, ОСОБА_2 12.02.2020 перетнув державний кордон України з Миколаєва до Шарм Ель Шейху , а 19.02.2020 повернувся на територію України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.09.2020, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.09.2019, до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Позивачка зазначає, що на її утриманні перебуває неповнолітня донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підтвердження зазначеного суду надано свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 .

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 14.08.2020 року, вбачається, що відомості про батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 записані відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України.

Твердження про знаходження на утриманні відповідача непрацездатної матері, не береться судом до уваги, оскільки остання є пенсіонеркою та має дохід у вигляді пенсії.

Також, посилання відповідача на добровільну участь у вихованні та утриманні дитини шляхом відкриття рахунку, купівлі речей та продуктів, не має правового значення для вирішення питання про стягнення аліментів, оскільки право на їх отримання тим з батьків з ким проживає дитина є безумовним.

Відповідач перебуває в працездатному віці, є фізичною особою підприємцем, не має на утриманні інших осіб та, являючись батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний утримувати його до повноліття.

Беручи до уваги матеріальний стан платника та одержувача аліментів, стан здоров`я, виходячи з принципу справедливості та розумності, вважає за необхідне визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання сина на користь позивачки у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку до досягнення повноліття.

Суд вважає, що такий розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у зазначеному розмірі, судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп..

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 липня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривні 40 копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «23» жовтня 2020 року.