ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/853/20 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Костів Х.Ю.

сторін : представника ОСОБА_1 адвоката Біль Р.С.

представника Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Угрин З.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №607/28389/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2020 року, ухваленого суддею Грицай К.М., повний текст якого виготовлений 5 червня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_2 про зняття арешту та заборони відчуження з предмета іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_2 про зняття арешту та заборони відчуження з предмета іпотеки. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що у 2009 році АКБ «Банк Форум» звертався до суду з позовом про стягнення боргу за договором кредиту до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і 15 липня 2009 року ухвалено рішення у справі № 2-4365/09 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованості в сумі 455072,11 гривень. Рішення суду набуло законної сили. У 2014 році у зв`язку з ліквідацією ПАТ «Банк форум» право вимоги за кредитним договором № 215//08/26СLLv від 14.07.2008 року було передано ПАТ «Еліт Інвест Проект» , яке у свою чергу передало право вимоги за кредитним договором до нового кредитора ТзОВ «Компанія з управління активами «Дім Капітал», яке діяло від імені та в інтересах ПАТ Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Паритет» . 11 грудня 2015 року позивач, уклала Договір про відступлення права вимоги № ПВ - 111215/2 грошових зобов`язань за кредитом з ТзОВ «Компанія з управління активами «Дім Капітал», яке діяло від імені та в інтересах ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Паритет», згідно з яким первісний кредитор передає новому кредитору права вимоги до боржника, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора до боржника за кредитним договором № 215//08/26СLLv від 14.07.2008 року - ОСОБА_3 . Також, 14 грудня 2015 року між ТзОВ «Компанія з управління активами «Дім Капітал», яка діяла від імені та в інтересах ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Паритет та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором, відповідно до якого первісний іпотекодержатель відступив новому іпотекодержателю - позивачу всі права вимоги за кредитним договором № 215//08/26ССLLv від 14.07.2008 року. Предметом іпотеки було нерухоме майно - земельна ділянка площею 0.1 га земель житлової та громадської забудови, розташована в с. Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області та належить іпотекодавцю на праві власності. Заставна вартість предмету іпотеки на час підписання договору становила 287500 гривень. Вартість земельної ділянки станом на дату подання позову становить 290223 гривні.

Для оформлення права власності на предмет іпотеки позивач зверталася до нотаріуса, однак отримала відмову у зв`язку з наявністю інших обтяжень предмета іпотеки, накладення арешту та заборони його відчуження. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 25.04.2019 року знято обтяження на предмет іпотеки, накладені Тернопільським міським відділом ДВС ГТУЮ в Тернопільській області. У рішенні суду встановлено статус позивача, як іпотекодержателя.

Після набрання чинності рішенням суду у справі № 607/4198/18, державними виконавцями Тернопільського районного відділу ДВС ГТУЮ в Тернопільській області повторно у незаконний спосіб накладено обтяження на предмет іпотеки, що є ознакою зловживання службовим становищем. Вона як новий іпотекодержатель, зверталася до Тернопільського районного відділу ДВС Головного управління юстиції у Тернопільській області про зняття незаконних обтяжень, однак отримала відмову. Накладені обтяження порушують її права, як нового іпотекодержателя, і не дають змоги оформити право власності на предмет іпотеки. З врахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_4 про зняття арешту та заборони відчуження з предмета іпотеки - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Вказує на те, що позивач повторно звернулась до Тернопільського міськрайонного суду зі спором між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, у яких Тернопільським міськрайонним судом 25 квітня 2019 року прийнято рішення, яке набрало законної сили. Вважає, що суд першої інстанції мав ухвалою закрити провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору, а не приймати рішення про відмову у задоволенні позову.

Факт укладення 14 грудня 2015 року між нею та ТзОВ Компанія з управління активами Дім Капітал договору про відступлення права за іпотечним договором від 14 липня 2008 року між АКБ Форум та боржником встановлено вищевказаним рішенням. Позивачем у позовній заяві сторонами було визначено Тернопільський міський відділ ДВС, ОСОБА_2 . З вимогою скасувати виконавче провадження №36865969, де стягувачем значився ОСОБА_5 . Та виконавче провадження №47919461, де стягувач є ОСОБА_6 . Предметом позовної заяви позивача не були виконавчі провадження №60655656, №60655308 та №54632092, де стягувачем є ПАТ Ощадбанк.

У відзиві на апеляційну скаргу Тернопільський районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити. Посилається на те, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження №АСВП 62991180, у яке входять такі провадження: №АСВП 48029445 з примусового виконання виконання виконавчого листа №2-4365/09 від 16.02.2010 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом про звернення стягнення на предмет іпотеки-земельну ділянку площею 0,10 га, що належить ОСОБА_2 . На користь ПАТ Форум банк. 8.07.2015 року державним виконавцем відкрито дане виконавче провадження, боржнику надано добровільний термін для виконання даного документа до 8 липня 2016 року. Боржником рішення в добровільний термін не виконано.

№АСВП 60655308 з примусового виконання виконавчого листа №2-3187/2009 від 4.09.2009 2010 року виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_7 . В користь філії Тернопільського обласного управління АТ Держаний ощадний банк України 64664,70 доларів США.

АСВП 60655656 з примусового виконання виконавчого листа №1915/18635/2012 від 9.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 користь АТ Ощадбанк 20170,76 дол. США. На сьогоднішній день рішення суду боржником не виконано.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав посилаючись на викладені у ній доводи.

Представник відповідача заперечив апеляційну скаргу, рішення суду вважає законним.

Судова колегія, заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає .

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 228248 від 11 січня 2008 року, земельна ділянка площею 0.10 га, яка розташована у с. Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий № 020010472, на праві власності належить ОСОБА_2 .

14 липня 2008 року року між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 215/08/26СLLv, на підставі якого Банк відкриває позичальнику овлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 54800,00 доларів США 00 центів. Строк погашення кредиту до 10 липня 2018 року.

Крім того, 14 липня 2008 року АКБ «Форум» та ОСОБА_2 уклали іпотечний договір, який забезпечує виконання Боржником зобов`язання, що випливає з укладеного між боржником та іпотекодержатилем Кредитного договору №215/08/26СLLv від 14 липня 2008 року та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому. Предметом іпотеки є нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови, що розташована в с. Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер: 020010472.

Право вимоги АКБ «Форум» за кредитним договором № 215/08/26СLLv від 14.07.2008 року було передано ПАТ «Еліт Інвест Проект» згідно з договором № 1-Ф від 11.12.2015 року, яке 11.12.2015 року передало право вимоги за кредитним договором № 215/08/26СLLv від 14.07.2008 року до нового кредитора ТзОВ «Компанія з управління активами «Дім Капітал», яке діяло від імені та в інтересах ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Паритет» згідно з договором про відступлення права грошових зобов`язань за кредитом № ПВ - 111215/1 від 11.12.2015 року.

11 грудня 2015 року позивач, уклала Договір про відступлення права вимоги № ПВ -111215/2 грошових зобов`язань за кредитом з ТзОВ «Компанія з управління активами «Дім Капітал», яке діяло від імені та в інтересах ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Паритет», згідно з яким первісний кредитор передає новому кредитору права вимоги до боржника, а новий кредитор набуває право вимоги до кредитора до боржника за кредитним договором № 215/08/26СLLv від 14.07.2008 року ОСОБА_3 .

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №48029445 від 23.12.2015 року, у зв`язку з примусовим виконанням Виконавчого листа №2-4365/09 від 16.02.2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку пло0,10 га, що розташована в с. Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, та належить ОСОБА_2 накладено арешт на вищезазначену земельну ділянку, кадастровий номер: 020010472.

06.09.2017 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Шмигликом В.В., при примусовому виконанні Виконавчого листа № 1915/18635/2012 від 09.10.2013 року про стягнення коштів з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в сумі 161224,76 грн. з метою своєчасного виконання рішення накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №54632092.

Згідно постанови старшого Державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Кузюк С.О. ВП № 60655656 від 20.11.2019 року, арешт накладено на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_3 на при примусовому виконанні виконавчого листа № 1915/18635/2012. Стягувачем у даному виконавчому провадженні є Філія-Тернопільське обласне Управління Акціонерного товариства «Ощадбанк».

Постановою Державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Угрин З.Р. від 26.11.2019 року у виконавчому провадженні ВП № 60655308 при примусовому виконанні Виконавчого листа № 2-3187/2009, який виданий 04.09.2009 року, про стягнення з ОСОБА_2 в користь Філії-Тернопільського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» 64664,70 доларів США. Стягнення покладено на майно іпотечного договору від 25.07.2007 року, зокрема, на земельну ділянку розміром 0,10 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , накладено арешт на все майно ОСОБА_2 в даному виконавчому провадженні.

11 грудня 2015 року ОСОБА_1 уклала Договір про відступлення права вимоги № ПВ - 111215/2 грошових зобов`язань за кредитом з ТзОВ «Компанія з управління активами «ДМ Капітал», яке діяло від імені та в інтересах ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Паритет», згідно з яким первісний кредитор передає новому кредитору права вимоги до боржника, а новий кредитор набуває право вимоги первісного за кредитним договором та договорами забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору, у порядку та строки, встановлені цим договором (п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги № ПВ - 111215/2).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 228248 від 22 січня 2008 року, земельна ділянка площею 0.10 га, яка розташована у с. Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий № 020010472, на праві власності належить ОСОБА_2 .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не підтверджено належними доказами доводи про укладення 14 грудня 2015 року між нею та ТзОВ «Компанія з управління активами «Дім Капітал» договору про відступлення прав за іпотечним договором від 14 липня 2008 року між АКБ «Форум» та боржником ОСОБА_2 та до участі у справі не притягнутий ПАТ «Ощадбанк» який має бути належним відповідачем щодо позовних вимог про скасування арештів у виконавчих провадженнях № 60655656, № 60655308 та № 54632092 ,оскільки первинним іпотекодержателем у виконавчих провадженнях є ПАТ «Ощадбанк».

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно зі ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Згідно з статтею 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» - про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечуваного обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом або в позасудовому порядку згідно з цим Законом.

Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки.

Разом із тим ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до ч. 5 цієї норми у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, первинним іпотекодержателем у виконавчих провадженнях № 60655656, № 60655308 та № 54632092 є ПАТ «Ощадбанк». Однак однак позивачем не було заявлено жодних вимог до стягувача, який є належним відповідачем щодо позовних вимог про скасування арештів у цих виконавчих провадженнях.

Згідно роз`яснень у п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2 вказано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Вирішуючи спір суд першої інстанції вірно прийшов до висновку ,що позов заявлено до неналежного відповідача а тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача шляхом зняття арешту із вищевказаної земельно ділянки у виконавчих провадженнях № 60655656, № 60655308 та № 54632092.

Доводи апелянта ОСОБА_1 , що суд першої інстанції мав ухвалою закрити провадження у справі, оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 25 квітня 2019 року у справі №607/4198/18 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Василевської Тарасової Є.В. ПАТКБ''Приватбанк'', ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно зняття з нього арешту та заборони його відчуження вирішено спір між тими ж самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав не заслуговують на увагу колегії суддів як необґрунтовані.

П. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, підставою для закриття провадження у цивільній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України може бути лише встановлення судом одночасної тотожності предметів та підстав позовів та / чи вимог заяв про видачу судового наказу, судове рішення за якими вже набрало законної сили.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 22.05.2019 року у справі № 640/7778/18, позови вважаються тотожними, якщо вони повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

В даному випадку справа, яка розглядається, та справа № 640/7778/18 не є тотожними, оскільки вони не збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

За ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять доказів того, що судом прийнято рішення між тими ж самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав .

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проте, позивачем всупереч наведеним нормам права до суду не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення .

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2020 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 20 жовтня 2020 року.

Головуючий: Г.М. Шевчук

Судді: О.Я. Міщій

М.В. Ходоровський