Ухвала

23 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 573/148/20

провадження № 61-14885ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стадника Семена Валерійовича на ухвалу Сумського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Стадник С. В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 15 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено за необґрунтованістю, запропоновано сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на судове рішення у розмірі 1 261,20 грн.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 28 серпня 2020 року у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено за необґрунтованістю, повторно запропоновано сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 261,20 грн.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що позивач не усунув недоліки апеляційної скарги щодо сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

У жовтні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Стадника С. В. на ухвалу Сумського апеляційного суду і 21 вересня 2020 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Стадник С. В., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що заявник звільнений від сплати судового збору в силу положень пункту 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд безпідставно відхилив клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, не надав оцінку скрутному майновому стану позивача.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Серед основних засад судочинства Конституцією України встановлено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви встановлено статтею 175 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановивши, що вимоги ухвали Сумського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року заявником не виконано, зокрема не сплачено судовий збір у встановленому порядку і розмірі, враховуючи, що заявник не надсилав інших матеріалів на усунення недоліків апеляційної скарги та не звертався в подальшому з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, оскільки вважав, що звільнений від його сплати в силу закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання позовної заяви неподаною та повернення її заявнику.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Оскільки предметом спору у вказаній справі є зменшення розміру аліментів, що не пов`язано з питаннями, які можуть бути вирішені судом під час виконання вироку, доводи касаційної скарги щодо звільнення заявника від сплати судового збору в силу положень цієї норм є неспроможними, оскільки базуються на вибірковому тлумаченні вказаної норми та яким було надано оцінку апеляційним судом.

Крім того, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Отже, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, постановлене із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Стадника С. В. на ухвалу Сумського апеляційного суду від 21вересня 2020 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Стадника Семена Валерійовича на ухвалу Сумського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Білоконь