Провадження № 2-н/734/19/20 Справа № 734/993/20
У Х В А Л А

15 квітня 2020 рокусмт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши заяву Комунального підприємства «Чайка» Кіптівської сільської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство «Чайка» Кіптівської сільської ради звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з:

ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 8990,91 грн. та сплачений судовий збір в сумі 210,20 грн.;

ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 7671,70 грн. та сплачений судовий збір в сумі 210,20 грн.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення зазначеної заяви та видачі судового наказу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 164 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України; за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

За вимогами ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником; у заяві повинні бути зазначені відомості, перелічені у частині другій цієї статті Кодексу; до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається із заяви Комунального підприємства «Чайка» Кіптівської сільської ради про видачу судового наказу, в ній порушено питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 8990,91 грн., проте не вказаний період заборгованості за житлово-комунальні послуги, та порушено питання про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 7671,70 грн., проте не вказаний період заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Разом з тим, до зазначеної заяви додано платіжне доручення за № 325 від 18 березня 2020 року про сплату судового збору в сумі 420,40 грн., при цьому із зазначеного платіжного доручення даних щодо призначення платежу неможливо встановити, за подання якої саме заяви, про стягнення з кого саме (боржників) сплачено судовий збір, оскільки таких відомостей назване платіжне доручення не містить.

Перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Пунктом 3.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Необхідними реквізитами ідентифікації заяви Комунального підприємства «Чайка» Кіптівської сільської ради у даному випадку є, зокрема, зазначення прізвища Боржників, про стягнення з яких заборгованості подається заява про видачу судового наказу.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Так відповідні документи (платіжні документи) мають подаватись до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 165 ЦПК України у разі, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, про що постановляє ухвалу.

Крім того, суд звертає увагу, що судовий наказ може бути виданий на декількох боржників, якщо підстава звернення до суду одна. КП «Чайка» ж ініційовано заяву про видачу судового наказу щодо стягнення з різних боржників, які проживають за різними адресами та укладали окремі договори (тобто, різні підстави для звернення до суду).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись статями 3, 13, 161-166, 258-261, 272, 273, 351-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу по заяві Комунального підприємства «Чайка» Кіптівської сільської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Бузунко