КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/875/17
Провадження №4-с/488/17/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі судового засідання - Тузові Р.О.,

за участю прокурора Ільницької-Юртаєвої А.І.,

та представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

Встановив:

У березні 2017 року прокурор Корабельного району м. Миколаєва звернувся до суду із даним позовом в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до відповідача ОСОБА_2 , в обґрунтування якого вказав наступне.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.08.2016 р., винесеним по цивільній справі № 488/2718/14-ц, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 09.11.2016 р., було визнано недійсними та скасовано п. 26 розділу 1 рішення Миколаївської міськради № 23/39 від 25.04.2008 р. та п.п. 12 та 12.3 розділу 4 рішення Миколаївської міськради № 33/48 від 25.03.2009 р.; визнано недійсним державний акт серії ЯЖ № 865788 на право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 ; визнаний недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.05.2009 р.; скасовано у Державному реєстрі речових прав запис № 678160 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 , а також витребувано вказану земельну ділянку із незаконного володіння ОСОБА_2 у власність держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, з передачею у постійне користування ДП «Миколаївське лісове господарство».

Під час розгляду судом вказаної цивільної справи, за клопотанням прокурора, ухвалами Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.05.2014 р. та 11.11.2014 р. було вжито заходів забезпечення позову, зокрема, заборонено ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати на вказаній земельній ділянці будівельні роботи. Дана ухвала суду була доведена до відома відповідача ОСОБА_2 особисто.

Проте всупереч забороні, відповідач продовжив будівельні роботи та всупереч діючому законодавству оформив за собою право власності на житловий будинок на спірній земельній ділянці.

Посилаючись на таке та на протиправність дій відповідача, прокурор у своєму позові просить:

-Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності № 34558222 від 05.03.2015 р. на об`єкт нерухомості про АДРЕСА_1 , видане на імя ОСОБА_2 ;

-Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0047, яка належить державі в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, шляхом знесення об`єкта нерухомості житлового будинку, загальною площею 578,4 кв.м. по АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження у справі мотивуючи його тим, що в провадженні Верховного Суду (Великої Палати Верховного Суду) наразі перебуває цивільна справа № 488/2807/17, яка за змістом позовних вимог, способом захисту і суб`єктним складом є аналогічною даній справі, а правовідносини у цих справах є подібними. Посилаючись на таке, представник відповідача просив зупинити провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Заслухавши думку прокурора з приводу заявленого клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За своїм змістом зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Зупинення провадження у справі як процесуальна дія має загальні ознаки, які полягають у тому, що:

а) підстави зупинення провадження, які є обов`язковими і необов`язковими (факультативними), точно визначені законом (ст.ст. 251, 252 ЦПК);

б) строки зупинення провадження залежать від тривалості дії обставин, що стали підставою зупинення (ст. 253 ЦПК України);

в) якщо провадження зупинене, вчиняти будь-які процесуальні дії до його поновлення не можна;

г) ухвала про зупинення провадження може бути оскаржена (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК);

д) до поновлення провадження у справі перебіг строків її розгляду зупиняється.

Залежно від обставин, що є підставами зупинення провадження у справі, його можна поділити на обов`язкове і необов`язкове (факультативне).

Так, до підстав необов`язкового (факультативного) зупинення провадження у справі належать обставини, за яких можливий подальший розгляд. Однак якщо його продовжити, це може вплинути на встановлення дійсних правовідносин учасників процесу. Таке зупинення провадження відбувається за заявою особи, яке бере участь у справі, або з власної ініціативи суду у випадках, встановлених ст. 252 ЦПК України.

Аналізуючи доводи представника відповідача, суд приходить до висновку, що між вказаними ним справами, не існує тісного матеріально-правового зв`язку, а зібрані по даній справі докази дозволяють встановити та дати належну оцінку обставинам (фактам), які є предметом судового розгляду, а через це доводи представника відповідача не свідчать про необхідність зупинення провадження у даній справі.

До того ж, суд не може залишити поза увагою те, що до свого клопотання про зупинення провадження, представником відповідача взагалі не було додано доказів перебування на розгляді Великої Палати Верховного Суду вказаної цивільної справи.

Окрім того, відмовляючи в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, суд також враховує вимоги ст.ст. 2, 4, 11, 121, 210 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку, тому не зупиняє провадження у справі відповідно до принципу ефективності судового процесу, направленого на недопущення затягування розгляду справи.

Виходячи із такого суд вважає необхідним відмовити представнику відповідача у задоволенні його клопотання про зупинення провадження.

Керуючись ст. ст. 43, 251, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева