Справа №295/1132/20
13.04.2020 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира в складі:
Головуючого судді Перекупки І. Г.,
за участю секретаря Поліщук К. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Позивач в січні 2020 року звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та в остаточному варіанті просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що станом на 27.01.2020 року останні не проживають в ній без поважних причин, відповідачі взагалі не цікавиться спірним житлом, будь-яких обов`язків по утриманню житла не несуть.
На підставі ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 12 березня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивач не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать рекомендоване поштове відправлення, що повернулося на адресу суду.
Представник третьої особи в судове засідання позивач не з`явився, на адресу суду від представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без участі представника. При винесенні рішення покладався на розсуд суду.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності в заочному порядку, на підставі вимог ст.ст. 211, 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу укладеного від 09.04.2019 року відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 передали у власність позивачу ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 6,7)
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 являються колишніми власниками, будучи прописаними в квартирі, фактично не проживають в ній з 09.04.2019 року, тобто понад один рік, тому втратили право користування цією квартирою. Останні не несуть будь-яких обов`язків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримують житло, не сплачують комунальні послуги.
Згідно довідки про склад сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 10).
Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
В силу ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Вимогами ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника.
Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Постановою Верховного Суду України у справі № 6-57цс11 від 16.01.2012р. визначено, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а положення статті 7 цього Закону застосовуються до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Як зазначає позивач, реєстрація попередніх власників квартири ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у квартирі, яка є власністю ОСОБА_1 , перешкоджає позивачу належним чином користуватись та розпоряджатись даною квартирою.
Передбачених законом випадків збереження за відповідачами права користування квартирою не встановлено.
За таких обставин, відповідачі, як колишні власники квартири, втратили право власності на цю квартиру шляхом продажу квартири позивачу, останні втратили і право користування цією квартирою, а відтак, суд приходить до висновку про задоволення позову та вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 81, 89, 206, 247, 259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Третя особа Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради (м-н С. П. Корольова, 4/2).

Суддя І. Г. Перекупка