328/780/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 квітня 2020 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи № 328/780/20 (номер провадження 2/328/401/20) за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зиріної Ольги Юріївни про визнання незаконною відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом, -

встановила:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зиріної Ольги Юріївни, в якому просять визнати незаконною відмову Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області у видачі свідоцтва про право на спадщину від 10 квітня 2020 року за вих. № 263/02-14 та зобов`язати державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області Зиріну Ольгу Юріївну видати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рамках спадкової справи свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суддя вважає, що подана позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому згідно зі ст.185 ЦПК України, її належить залишити без руху, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року 2102 грн.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Розмір судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума, що підлягає сплаті за подання позовної заяви немайнового характеру становить 840,80 грн.

За таких обставин, позивачу необхідно сплатити судовий збір та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який необхідно сплатити на користь держави за наступними реквізитами: (отримувач коштів Токмацьке УК / Токмак / 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37942194, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0008014, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір, (Державна судова адміністрація України, 0,50).

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачі просять визнати незаконною відмову Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області у видачі свідоцтва про право на спадщину від 10 квітня 2020 року за вих. № 263/02-14 та зобов`язати державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області Зиріну Ольгу Юріївну видати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рамках спадкової справи свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В даному випадку позивачі оскаржують лист нотаріуса від 10 квітня 2020 року за вих. № 263/02-14, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» N 3425-XII передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Закон України «Про нотаріат» N 3425-XII поділяє об`єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи: - нотаріальні дії; - відмова у вчиненні нотаріальних дій; - нотаріальні акти.

Обов`язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений ч. 3 ст. 49 Закону N 3425-XII, де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.

Як випливає з п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону N 3425-XII, підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом.

Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у ст. 49 Закону N 3425-XII, не є вичерпним.

За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону N 3425-XII, на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Позивачі в позовній заяві відповідачем зазначають Державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) Зиріну Ольгу Юріївну, а в позові просять визнати незаконною відмову Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області у видачі свідоцтва про право на спадщину від 10 квітня 2020 року за вих. № 263/02-14 та зобов`язати державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області Зиріну Ольгу Юріївну видати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рамках спадкової справи свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про нотаріат» N 3425-XII державна нотаріальна контора є юридичною особою, яка створюється та реєструється у встановленому законом порядку. Очолює державну нотаріальну контору завідуючий, який призначається із числа осіб, які мають свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

З урахуванням того, що державний нотаріус перебуває з державною нотаріальною конторою у трудових відносинах та вчиняє нотаріальні дії від її імені, то у разі оскарження його нотаріальних дій належним відповідачем є саме державна нотаріальна контора, а сам державний нотаріус може брати участь у справі як третя особа.

Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» нотаріус може бути відповідачем у справах цієї категорії лише в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. При цьому такі вимоги до нотаріуса підлягають розгляду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства як спір про право.

У разі пред`явлення вказаних позовних вимог до державного нотаріуса відповідачем буде відповідна державна нотаріальна контора. Це зумовлено тим, що державний нотаріус, крім загального статусу нотаріуса, також має особливий статус - працівника юридичної особи, тобто державної нотаріальної контори.

З урахування наведених положень чинного законодавства позивачам необхідно визначитися з відповідачем та змістом позовних вимог, які до нього пред`являються.

Крім того, позивачі в позовній заяві вказують, що вони зверталися до нотаріуса з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що в разі видачі їм вказаних свідоцтв буде порушено п.6 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». Вважають відмову державного нотаріуса незаконною та безпідставною, такою що порушує право позивачів на вчасне оформлення спадщини на отримання правовстановлюючих документів, так як заява про видачу свідоцтва про право на спадщину з доданими до неї документами була прийнята та зареєстрована, однак свідоцтво про право на спадщину видане не було, і при цьому, не було видано і постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Державним нотаріусом в даному випадку не видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а складено лист від 10 квітня 2020 року за вих. № 263/02-14, який оскаржується позивачами.

Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні.

Перевіряючи законність дій нотаріуса, суддя повинен детально вивчити закон, на підставі якого діяв нотаріус чи інша посадова особа, уповноважена на вчинення нотаріальної дії, дослідити всі докази і з`ясувати обставини, що мають значення для справи. Це, у свою чергу, дає суду можливість винести законне й обґрунтоване рішення.

Предметом доказування під час судового розгляду у справах про оскарження нотаріальних дій або про відмову в їх вчиненні є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами у справах щодо оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії є постанова нотаріуса.

В даному випадку позивачами не додано до позовної заяви постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Крім того, в позові зазначено, що нотаріус не видав таку постанову, а лише надав письмове роз`яснення.

Законодавством не передбачено оскарження письмових роз`яснень. Можливе оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні. Письмове роз`яснення не може бути предметом оскарження. Тобто відсутній предмет спору.

Можливість реалізації права на звернення з позовом про оскарження нотаріальної дії або відмову в її вчиненні обмежена загальним строком позовної давності, який визначається у ст. 257 ЦК та становить три роки.

Перебіг строку на подання такої позовної заяви починається з дня, наступного за тим, коли позивачу стало відомо про вчинену нотаріальну дію або про відмову у вчиненні такої дії.

Причини відмови викладаються у письмовій формі, строк у такому разі має обчислюватися з дня, наступного за днем винесення постанови з викладенням мотивів.

Відповідно до положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг строку на подання такої позовної заяви починається з дня, наступного за тим, коли позивачу стало відомо про вчинену нотаріальну дію або про відмову у вчиненні такої дії.

Відповідно до п. 1-4 глави 13 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону.

Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У постанові про відмову зазначаються:

дата винесення постанови;

прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса;

прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи;

про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання);

причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство;

порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

У наведеному вище листі ВССУ вказано, що судам слід пам`ятати про те, що особа, яка звертається до суду з позовом щодо відмови у вчиненні нотаріусом тієї чи іншої дії, повинна надати до позовної заяви постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка ним виноситься відповідно до вимог ч. 4 ст. 49 Закону N 3425-XII.

Отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії має важливе значення, оскільки з часу відмови обчислюється строк для звернення до суду, і надання належної оцінки обґрунтованості вимог позивача неможливо без з`ясування причин та мотивів відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Крім того, позивачі в позові повинні зазначити дату постанови про відмову у вчиненні нотаріальної, яка оскаржується, її реєстровий номер, тощо.

Розгляд справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні у чіткій відповідності до закону має сприяти забезпеченню дотримання законності в своїй діяльності нотаріусів або відповідних посадових осіб, уповноважених на вчинення нотаріальних дій, встановленню юридичних гарантій забезпечення дотримання прав громадян та організацій, які беруть участь в нотаріальному процесі, відновленню їх порушених прав.

Оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії можливе, якщо особа вважає, що нотаріус безпідставно (неправомірно) відмовив у вчиненні нотаріальної дії, порушивши тим самим покладений на нього обов`язок щодо вчинення нотаріальних дій. У такому разі оскаржується постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій повинні обов`язково обґрунтовуватися причини такої відмови.

При оскарженні в судовому порядку відмови у вчиненні нотаріальних дій предмет доведення повинен визначатися з урахуванням підстав відмови у вчиненні нотаріальних дій, передбачених ст. 49 Закону N 3425-XII, оскільки від встановлення або невстановлення перелічених обставин залежить висновок про законність та обґрунтованість відмови у вчиненні нотаріальної дії.

В даному випадку позивачами не додано до позовної заяви постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

До позовної заяви додано копію постанови про арешт майна боржника в нечитабельному вигляді, що утруднює вивчення вказаного документу.

Вимоги до оформлення документів встановлено «Вимогами до оформлення документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту від 07.04.03 № 55.

Позивач повинен документ розпечатати таким шрифтом, щоб можливо було вільно його читати (виготовити його копію доступним для читання шрифтом, завіривши його належним чином). Текст в документах має відповідати шрифту 12. Норми ДСТУ 4163-2003 року є національним стандартом України, який носить характер закону, та зобов`язує всі організації діяти в межах цих стандартів.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вказані судом недоліки перешкоджають прийняттю позовної заяви до судового розгляду, у зв`язку з чим її слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з вимогами ч 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зиріної Ольги Юріївни про визнання незаконною відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення Цивільного процесуального кодексу України п ід час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 185 ЦПК України залишення позовної заяви без руху, продовжуються на строк дії такого карантину.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: