Провадження № 2/369/4915/20
У Х В А Л А

іменем україни

23 жовтня 2020 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатов Д.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЖИТЛОСЕРВІС`СОФІЇВКА» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 подала через канцелярію суду заяву про забезпечення позову сформовану в системі «Електронний суд» 23.10.2020 року, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Приватному підприємству «Житлосервіс « Софіївка» вчиняти дії щодо припинення водопостачання квартири АДРЕСА_1 та заборонити Приватному підприємству «Житлосервіс « Софіївка» вчиняти дії щодо припинення водопостачання квартири АДРЕСА_1 вчиняти дії щодо нарахування виплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по квартирі АДРЕСА_1 до прийняття рішення по даній справі.

В обґрунтування заяви посилається на те, що після її звернення до суду із вищезазначеним позовом, відповідач почав вчиняти незаконні дії, які унеможливлюють подальше користування квартирою АДРЕСА_1 , а саме 15.10.2020 р. без дотримання законодавчо встановленої процедури, безпідставно відімкнув водопостачання, яке після розглолосу і безлічі телефонних дзвінків було поновлено, але потім приватне підприємство «ЖИТЛОСЕРВІС`СОФІЇВКА» 16.10.2020 р. знову відімкнуло водопостачання і лише після звернення до правоохоронних органів поновило його 17.10.2020 р. Крім зазначених дій відповідач також продовжує нараховувати плату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за власновстановленим незаконним тарифом, та збільшує суму заборгованості до безпідставних сум, які потім неможливо буде списати у випадку позитивного вирішення даної справи. Отже, вищезазначені дії вподальшому можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення моїх порушених і оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, вдень її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не з`явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Однак, з поданої заяви не вбачається, що невжиття заходів про забезпечення позову у вигляді заборони Приватному підприємству «Житлосервіс « Софіївка» вчиняти дії щодо припинення водопостачання квартири АДРЕСА_1 та заборони Приватному підприємству «Житлосервіс « Софіївка» вчиняти дії щодо припинення водопостачання квартири АДРЕСА_1 вчиняти дії щодо нарахування виплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по квартирі АДРЕСА_1 до прийняття рішення по даній справі може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про визнання припиненим зобов`язання за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та стягнення надмірно сплачених коштів, яке, в разі задоволення позову, буде стосуватися саме визнання припиненим зобов`язання за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а тому можливість виконання такого рішення жодним чином не пов`язана з припиненням водопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Посилання на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду не підкріплено належними доказами по справі, зокрема не зазначено, які саме права позивача не можливо буде поновити в разі ухвалення можливого рішення про задоволення позову.

Таким чином, заявником не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову про які ним заявлено може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у цій справі, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову .

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову та їх співмірності із заявленими позовними вимогами.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЖИТЛОСЕРВІС`СОФІЇВКА» про захист прав споживачів - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д.Д.Усатов