ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2320/19 Номер провадження 22-ц/814/1091/20Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Кривчун Т.О., Пікуля В.П.

розглянула в письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 січня 2020 року, ухвалене суддею Максименко Л.В., повний текст рішення складено 28.01.2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позову вказував, що рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 27.03.2018 року на даний час він сплачує аліменти ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 23.02.2018 року до закінчення сином навчання, але не довше досягнення 23 років.

Йому стало відомо, що син ОСОБА_3 з 08.08.2019 року працює на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області та йому встановлено посадовий оклад у сумі 2470 грн. та надбавку за специфічні умови проходження служби в розмірі 40% з 01.08.2019 року. Крім того, син навчається на третьому курсі заочної форми навчання Донецького юридичного інституту МВС України за державним замовленням з серпня 2019 року.

Оскільки син працевлаштований, отримує заробітну плату, що перевищує щомісячний розмір мінімальної заробітної плати в Україні за 2019 рік, навчається на заочному відділенні безкоштовно, він не потребує матеріальної допомоги, оскільки змінилося його матеріальне становище.

Також позивач вказує, що має на утриманні малолітню дочку 2010 року народження, яка проживає разом з ним.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про звільнення від стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, - залишено без задоволення.

З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач, оскарживши його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи прохає скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення його позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що його позовні вимоги підтверджені належними і допустимими доказами, а повнолітній син, на якого він сплачує аліменти на навчання відповідно до рішення суду, не потребує матеріальної допомоги, оскільки працює, отримує заробітну плату, розмір якої вдвічі перевищує мінімальну заробітну плату встановлену на 2019-2020 р.р., та є вище, ніж середня заробітна плата; навчається безкоштовно, а його перебування на кожній семестровій сесії оплачується відповідно до Закону України «Про відпустки» та йому нараховується заробітна плата за рахунок держави.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

31.03.2020 року від відповідачки надійшло письмове пояснення, в якому вона вказує на те, що син навчається на заочній формі та працює у зв`язку з тяжким фінансовим станом, так як вона отримує низьку заробітну плату, працюючи медичною сестрою, має на утриманні мати-пенсіонерку. Зазначає, що батько позивача отримує підвищену пенсію, працює, вони проживають окремо від позивача та на утриманні у нього не перебувають.

Розгляд справи проводиться судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шлюб між якими розірвано 13 лютого 2009 року.

Зазначені обставини встановлені рішенням Гадяцького районного суду від 27 березня 2018 року, яке набрало законної сили, та яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 23 лютого 2018 року до закінчення сином навчання, але не довше досягнення ним 23 років (а.с. 8, 17).

Згідно довідки Донецького юридичного інституту від 02.01.2020 року, ОСОБА_3 навчається, як слухач, на 4-му курсі факультету № 4 даного інституту, освітній ступінь «бакалавр», спеціальність 262 «правоохоронна діяльність», заочна форма здобуття освіти за кошти державного бюджету) та закінчує навчання 15.06.2020 р. (а.с. 51).

Відповідно до довідки про доходи, виданої Решетилівським відділенням Національної поліції в Полтавській області від 21.10.2019 року, ОСОБА_1 займає посаду начальника сектору кримінальної поліції, загальна сума доходу за період з 1 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року становить 71924 грн. 21 коп. (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 має дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16).

Згідно довідки управління кадрового забезпечення ГУ НП в Полтавській області від 17.01.2020 р., ОСОБА_3 з 15.08.2017 року по теперішній час проходить службу в Національній поліції України, з 01.08.2019 року по теперішній час перебуває на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (на посаду призначений наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 08.08.2019 № 406 ос), загальна сума доходу з 1 липня 2019 року по 31 грудня 2019 року становить 59230 грн. 07 коп. (а. с. 57,60,61).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із законодавчо закріпленого обов`язку батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

При цьому, місцевим судом було встановлено, що повнолітній син сторін навчається у вищому навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням і батько має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що закон передбачає право на припинення утримання дітей, які продовжують навчання, лише у єдиному випадку - припинення дитиною навчання. У інших випадках заінтересована сторона може звернутися до суду лише з позовом про зменшення або збільшення розміру стягуваних аліментів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 з позовними вимогами про зменшення розміру стягуваних аліментів до суду не звертався, місцевий суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як вказувалося вище, рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 27.03.2018 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання.

Між тим, після набрання законної сили вказаним рішенням змінилися обставини, які полягають у тому, що повнолітній син сторін ОСОБА_3 з 15.08.2017 року по теперішній час проходить службу в Національній поліції України, з 01.08.2019 року по теперішній час перебуває на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області. Загальна сума доходу з 1 липня 2019 року по 31 грудня 2019 року становить 59230 грн. 07 коп.

Отже, повнолітній син сторін, який навчається на заочному відділенні на державному замовленні та з 01.07.2019 року отримує заробітну плату, розмір якої перевищує встановлену законом мінімальну заробітну плату, на утриманні матері ОСОБА_2 не перебуває.

Витрат, пов`язаних з навчанням, не несе. Доказів протилежного відповідачкою та третьою собою не надано ні місцевому, ні апеляційному судам.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач на підставі ст. 273 ЦПК України не позбавлений права на подання позову про звільнення від стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, та не потребує матеріальної допомоги від батьків, оскільки працює, жодних витрат на навчання не несе; відповідно, на утриманні матері ОСОБА_2 , не перебуває, та має можливість забезпечувати себе самостійно.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 року при розгляді цивільної справи № 686/19036/17.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку, жодними належними і допустимими доказами не підтверджені. Копії пенсійних посвідчень, наданих позивачем, не підтверджують вказану обставину.

З цих же підстав не приймаються до уваги колегії суддів і твердження відповідачки у письмових поясненнях щодо перебування на її утриманні матері, яка є особою похилого віку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим по справі обставинам, нормами матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Правова позиція, викладена у рішенні Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, на яку послався в оскаржуваному рішенні місцевий суд, застосуванню у даному випадку не підлягає, оскільки стосується інших правовідносин та інших обставин справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. п. 3, 4, ст.ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 січня 2020 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про звільнення від стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , від стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді: Т.О.Кривчун

В.П.Пікуль