№ провадження 6/646/191/2020
Справа № 646/6213/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Демченко С.В.,

секретар судового засідання Хілінський М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лаптікової Ганни про примусове проникнення до житла боржника,

У С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2020 року старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лаптікова Г. звернулась до суду з подання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вимоги № ф-5871-58-у від 14 травня 2019 року, виданої Головним управлінням ДФС у Харківській області про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Головного управління ДФС у Харківській області боргу у сумі 21030 грн.90 коп.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на примусовому виконанні у Міжрайонному ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження №59799413 з примусового виконання вимоги № ф-5871-58-у від 14 травня 2019 року, виданої Головним управлінням ДФС у Харківській області про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Головного управління ДФС у Харківській області боргу у сумі 21030 грн.90 коп. 19 серпня 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за номером АСВП 59799413, яка була направлена рекомендованим листом на адресу боржника, вказану у виконавчому листі. Рішення боржником в самостійному порядку виконано не було, у зв`язку з чим 30 серпня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку в АТ «ПУМБ». Постановою державного виконавця від 05 листопада 2019 року накладено арешт на кошти, які містяться на рахунку у АТ КБ «ПриватБанк». 16 січня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та внесено записи про обтяження до відповідних реєстрів.14 лютого 2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку в АТ «Універсал Банк». 09 жовтня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку в АТ «ОКСІ банк» та АТ «ТАСкомбанк». Під час вчинення виконавчих дій було встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутні кошти на рахунках у банківських установах, немає зареєстрованих транспортних засобів, пенсію не отримає, офіційного доходу не має.

Державний виконавець Лаптікова Г. у судове засідання не з`явився, в своєму поданні просила проводити судовий розгляд без її участі.

Відповідно до положень ч.2 ст.439 ЦПК України суд розглядає таке подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Міжрайонному ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження №59799413 з примусового виконання вимоги № ф-5871-58-у від 14 травня 2019 року, виданої Головним управлінням ДФС у Харківській області про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Головного управління ДФС у Харківській області боргу у сумі 21030 грн.90 коп.

Відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5871-58-У від 14 травня 2019 року ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені, яка станом на 30 липня 2019 року становить 21 030 грн.9 коп.

З матеріалів доданих до подання вбачається, що заступник начальника ГУ ДФС у Харківській області Німий О. 13 серпня 2019 року звернувся з заявою до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою щодо здійснення заходів з виконання ОСОБА_1 вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску №ф-5871-58-у від 14 травня 2019 року у сумі 21030 грн. 90 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Калінчуком Д.П. винесено постанову ВП №59799413 про відкриття виконавчого провадження.

30 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Калінчуком Д.П. винесено постанову ВП №59799413 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку АТ «ПУМБ».

05 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лаптіковою Г.В. винесено постанову ВП №59799413 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку АТ КБ «ПриватБанк».

16 січня 2020 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лаптіковою Г.В. винесено постанову ВП №59799413 про арешт всього майна боржника.

09 жовтня 2020 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лаптіковою Г.В. винесено постанову ВП №59799413 про накладення арешту на кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації Державної фіскальної служби від 19 та 20 серпня 2019 року ОСОБА_1 офіційно працевлашотованою не значиться, не є пенсіонером, не є фізичною-особою-підприємцем.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17 січня 2020 року ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить ј частина квартири АДРЕСА_2 .

Згідно з ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено зобов`язання виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, в тому числі, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п.1 ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якою встановлено межі застосування обмежень прав, обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця.

Отже, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Проте, як встановлено у судовому засіданні, приватним виконавцем не вжито достатніх заходів для безперешкодного входження до житла боржника, для належного виклику боржника, які не потребують примусового проникнення до житла.

Державний виконавець вказує, що боржник ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , як вказано у виконавчому листі, проте офіційне підтвердження зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 органом, який володіє відомостями щодо зареєстрованих осіб у м.Харкові та Харківській області, у поданні відсутнє.

Окрім того, подання державного виконавця не містить жодних даних про те, що боржник ОСОБА_1 дійсно мешкає у квартирі АДРЕСА_3 , і що майно та кошти боржника ОСОБА_1 знаходяться у вказаному домоволодінні.

Матеріали справи не містять доказів того, що державним виконавцем були здійснені виходи за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника, або доказів того, що державному виконавцю були здійснені перешкоди до вказаного житлового приміщення, про що були складені акти.

Крім того, державним виконавцем не надано суду доказів повідомлення боржника з метою безперешкодного доступу до домоволодіння про дату, час та намір вчиняти виконавчі дії щодо опису майна боржника.

Доказів фактів перешкоджанню державному виконавцю в добровільному здійсненні входу до зазначено приміщення суду не надано, доказів здійснення та отримання викликів до державного виконавця боржником суду також не надано.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов, зокрема, про відкриття виконавчого провадження, надсилаються боржнику рекомендованим поштовим відправленням.

Державний виконавець у своєму поданні вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику ОСОБА_1 рекомендованим листом за адресою, вказаною у виконавчому листі. Разом з цим, додає до матеріалів подання копію конверту, який не вручений за закінченням встановленого строку зберігання, на якому відсутні відомості щодо адресата та його поштової адреси. Отже, невідомо, чи взагалі боржник ОСОБА_2 обізнана про наявність щодо неї відкритого виконавчого провадження та про її небажання добровільно сплатити заборгованість.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подання є необґрунтованим, наявність достатніх правових підстав для примусового проникнення до житла є недоведеною, та з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією прав щодо недоторканості житла власника домоволодінні та осіб, які в ньому проживають, вважає необхідним відмовити в його задоволенні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.10,11-13, 258- 260, 263,439 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лаптікової Ганни про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Червонозаводський районний суд м.Харкова або безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 20 жовтня 2020 року.

Суддя С.В. Демченко