ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року

м. Харків

Справа № 646/6709/17

Провадження № 22-ц/818/1828/20

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Котелевець А.В., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

боржник: ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2019 року в складі судді Єжова В.А., -

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя передано на розгляд Барищівського районного суду Київської області.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу до Червонозаводського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції передаючи справу на розгляд до іншого суду посилався на ст.30 ЦПК України, оскільки спір нібито повинен розглядатись за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , ціна якого становить нібито 17 634 грн.

Зазначає, що суд першої інстанції виходив з того, що вартість житлового будинку АДРЕСА_1 перевищує вартість квартири АДРЕСА_2 , ціна якої нібито становить 13 906 грн.

Проте, матеріали справи не містять грошової оцінки жодного з об`єктів нерухомості, які є предметом розгляду зазначеної справи.

Також вказує, що при подачі позовною заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. виходячи з вартості майна зазначеної на 2001 рік вартості квартири та 2012 рік вартості будинку, однак суд першої інстанції прийшов висновку про необхідність визначення вартості судового збору у максимальному розмірі для справ даної категорії, а саме у розмірі 4800 грн.

Зазначає, що жодних змін у складі відповідачів з моменту відкриття провадження у справі не відбулося, а тому в силу ст. 31 ЦПК України, у суду першої інстанції були відсутні підстави для передачі справи до Барищівського районного суду Київської області.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Передаючи справу на розгляд за підсудністю до Барищівського районного суду Київської області, суд першої інстанції виходив з того, що майно, яке має найвищу вартість, знаходиться на території Барищівського районного суду Київської області.

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За правилами ч. 2 ст. 31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог є нерухоме майно, а саме:житловий будинок АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_3 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 березня 2018 року було відкрито провадження у справі.

Звертаючись до суду з клопотанням про передачу справи в порядку ст.31 ЦПК України на розгляд Барищівського районного суду Київської області представник відповідача посилався на те, що вартість житлового будинку АДРЕСА_1 перевищує вартість квартири АДРЕСА_2 , а отже підлягає розгляду Барищівським районним судом Київської області.

Постановляючи ухвалу та передачу справи до іншого суду, суд першої інстанції посилався на вимоги ч.1 ст..31ЦПК України, та не врахував вимоги ч.2 ст. 31 ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що провадження у справі було відкрито, змін у складі відповідачів в зв`язку з чим справа належить до виключної підсудності іншого суду, не відбулось, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передачу справи до іншого суду.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 квітня 2020 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.В. Котелевець

А.І. Овсяннікова