Провадження № 2/643/334/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що квартира АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 26.12.2003 р. № 6263 належить їй, ОСОБА_1 та її донці ОСОБА_4 . У зазначеній квартирі з 04.02.2004 зареєстрований її син ОСОБА_3 , який в квартирі з 2012 року не проживає. Відповідач квартирою не цікавиться, не бере участі в її оплаті та оплаті комунальних послуг.

Ухвалою від 01.10.2019 справа прийнята в провадження судді Поліщук Т.В.; залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, співвласника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , та визначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою від 12.11.2019 визначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

24.03.2020 позивач ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй, ОСОБА_1 та її донці ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2003 р. № 6263, зареєстрованого в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно 27.12.2003, належить квартира АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі з 04.02.2004 зареєстрований її син ОСОБА_3 , який в квартирі з 2012 року не проживає, особистих речей у квартирі немає, комунальні послуги не сплачує, місце його проживання позивачу не відоме. Відповідачу перешкоди у користуванні житловим приміщенням не чинилися.

Ухвалою від 20.10.2020 постановлено про заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала позивач.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, зазначивши що відповідач є її сином, який останні шість років не проживає у спірному житловому приміщенні, комунальні послуги не сплачує.

Третя особа ОСОБА_2 просила позов задовольнити, та як свідок показала, що відповідач кілька років не проживає у спірному житловому приміщенні.

Допитана в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_6 показала, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 з кінця 2018 року та з цього часу відповідач у спірній квартирі не проживає, вона його ніколи не бачила.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу не підставі наявних в ній доказів.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Суд, заслухавши учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2003 р. № 6263, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, Витягом про реєстрації права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»(а.с.4,5).

У зазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с.48).

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідач є членом сім`ї позивача, та тривалий час, більше року, не проживає за місцем реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 .

Відсутність відповідача за місцем реєстрації понад року підтверджується зібраними у справі доказами, показаннями свідків.

За вказаних вище обставин, судом встановлена наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

К еруючись ст. ст.4, 5, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 23.10.2020.

Суддя: Т. В. Поліщук