ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/750/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/2124/19 Категорія: 304070000 Позарецька С.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.

учасники справи:

позивач - ПрАТ «Черкаське хімволокно»,

відповідач (скаржник) - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 29.01.2020 (ухвалене об 11 год. 13 хв. у залі судових засідань Придніпровського районного суду, повний текст складено 04.02.2020, суддя в суді першої інстанції Позарецька С.М.) у цивільній справі за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

у березні 2019 року ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 28029,70 грн., інфляційну складову боргу 5866,00 грн., 3% річних 1600,54 грн., а всього 35496,24 грн., та сплачений судовий збір в сумі 1921,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказано на те, що на позивача покладено обов`язок по забезпеченню тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 24.05.2000 №520 «Про забезпечення населення міста гарячим водопостачанням та централізованим опаленням державним підприємством «Черкаська ТЕЦ». Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється Відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно».

Відповідачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності САС 463604 від 24.03.2010. Рішення про державну реєстрацію прийняте 26.07.2010, реєстраційний номер майна 30014432. З часу набуття відповідачем права власності на вказану квартиру, він ухиляється від укладання договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Протягом усього періоду користування послугами відповідач отримує від позивача послуги належної якості і в необхідній кількості.

Також вказує, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тож, проект договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання опубліковано в Черкаській обласній газеті «Нова Доба».

Таким чином, з боржником укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, шляхом акцепту публічної оферти, відповідно до ст.642 ЦК України.

Відповідач своєчасно не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.01.2019 складає 28029,70 грн.

Крім того, відповідачу на суму боргу згідно ст.625 ЦК України нараховані інфляційні втрати в сумі 5866,00 грн. та 3 % річних в сумі 1600,54 грн.

Попередження з вимогою погасити борг, пропозиції укласти договір на його реструктуризацію, адресовані відповідачу, позитивного результату не дали, що обумовило звернення до суду з цим позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 29.01.2020 позовні вимоги у справі задоволено частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з квітня 2016 року по грудень 2018 року включно у розмірі 16966,77 грн., інфляційні втрати в сумі 2109,84 грн., 3% річних в сумі 612,76 грн., судовий збір в розмірі 1921,00 грн., а всього - 21610,37 грн. В іншій частині вимог - відмовлено. Суд вказав, що відповідач, одержавши від позивача послуги з централізованого опалення у його квартирі, не розрахувався за них належним чином, що призвело до виникнення боргу, на який на підставі ст.625 ЦК України нараховано 3% річних та інфляційні втрати. Вимоги у справі задоволено частково у зв`язку зі спливом строків позовної давності для їх пред`явлення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач 18.03.2020 через відділення поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про залишення без задоволення позовних вимог у справі. Зазначає, що вимоги у справі не підтверджено доказами - договором, укладеним між сторонами. Позивач не довів надання саме ним послуг з опалення у квартирі відповідача, розміру опалювальної площі, відсутність пільг та субсидії у споживача, наявність затвердженого тарифу.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 35496,24 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що на ПАТ «Черкаське хімволокно» (в подальшому ПрАТ) покладений обов`язок щодо забезпечення тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності, що підтверджується ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 №374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 №2444). Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 31.10.2007 №1480 визначено виконавцем житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси, у тому числі відомчого житлового фонду, ВАТ «Черкаське хімволокно» щодо послуг з тепловодопостачання.

Відповідно до Положення, затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів, протокол №27 від 20.04.2018, відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» не є юридичною особою і здійснює свою діяльність на основі і відповідно до чинного законодавства України, статуту ПрАТ «Черкаське хімволокно» та Положення. Метою діяльності відокремленого підрозділу є задоволення суспільних потреб в електричній та тепловій енергії шляхом виробництва електричної та теплової енергії, її передачі споживачам, збуту електричної та теплової енергії фізичним і юридичним особам, надання послуг підприємством, установам, організаціям та громадянам.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.12.2018 відповідач ОСОБА_1 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_2 . За вказаною адресою відповідач отримує послуги з тепловодопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкритий особовий рахунок НОМЕР_1 , однак відповідач ухиляється від перерахування щомісячної оплати за опалення та гаряче водопостачання, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості, та не спростовується відповідачем.

Стягнення відповідної суми боргу та нарахованих на неї інфляційних втрат та 3% річних на підставі ст.625 ЦК України є предметом спору в цій справі.

Крім того, позивач у 2017 року звертався до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію. Ухвалою суду від 15.08.2017 (справа №711/6553/17) відмовлено ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами.

Відповідно до п.п.18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги.

Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Статтями 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст.32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями 21 та 22 цього Закону.

Крім того, нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 №630.

Як вірно вказав суд першої інстанції, у статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує, а статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також згідно ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд констатує, що позивач у справі довів факт надання ним у квартирі відповідача комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що відповідачем не спростовано. Однак за надані послуги відповідач, як споживач, у встановленому порядку не розрахувався, що спричинило виникнення заборгованості, про стягнення якої заявлено позовну вимогу у справі.

У відповідача, як споживача таких послуг, виник обов`язок по їх оплаті, що встановлений ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Крім того, вказаною нормою права передбачено також обов`язок споживача укласти договір про надання відповідної житлово-комунальної послуги.

Доказів належного погашення заборгованості по оплаті одержаних послуг відповідач суду не надав.

Таким чином суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача у справі заборгованості по наданим послугам у межах строків позовної давності та нарахованих на неї у порядку ст.625 ЦК України інфляційних страт та 3% річних. Правильність застосування судом першої інстанції наслідків спливу строків позовної давності скаржник не оспорює, отже відповідні висновки в апеляційному порядку не переглядаються.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника у справі про те, що вимоги у справі не підтверджено доказами - договором, укладеним між сторонами, адже згідно актіального правового висновку Верховного Суду у постанові у справі №210/5796/16-ц від 18.03.2019 споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні акти - претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення.

Доводи скаржника про те, що позивач не довів надання саме ним послуг з опалення у квартирі відповідача, розміру опалювальної площі, відсутність пільг та субсидії у споживача, наявність затвердженого тарифу також на думку апеляційного суду не свідчать про неправильне вирішення спору у справі, адже надання послуг позивачем підтверджується відповідним рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 24.05.2000 №520 «Про забезпечення населення міста гарячим водопостачанням та централізованим опаленням державним підприємством «Черкаська ТЕЦ». Тариф по м. Черкаси затверджено на час надання послуг відповідними постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Неправильність нарахування позивачем у справі заборгованості по комунальним послугам у зв`язку з невірною опалювальною площею у квартирі відповідача або наявністю в нього пільг та субсидій матеріалами справи не підтверджується, що також спростовує відповідні апеляційні доводи. Скаржнику слід врахувати, що документи, які б підтверджували наявність зазначених обставин, ним ні до суду ні позивачу не надавались.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 29.01.2020 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 29.01.2020 у цивільній справі за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 28.04.2020.

Суддя-доповідач

Судді