КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи №366/619/19
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4412/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача: Білич І.М.

суддів: Лапчевської О.Ф., Сушко Л.П.

при секретарі: Кемському В.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Татунця Владислава Вікторовича, який діє в інтересах Приватного підприємства «Соколине Полісся», на рішення Іванківського районного суду Київської області від 06 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Іванківського районного суду Київської області Ткаченка Ю.В.,

у цивільній справі № 366/619/19 за позовом Приватного підприємства «Соколине Полісся» до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ПП «Соколине Полісся» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 96 000 у відшкодування заподіяної майнової шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 07.12.2018 року на території мисливських угідь, що перебувають у користуванні ПП «Соколине Полісся», неподалік с. Полідарівка Іванківського району Київської області на автомобілі марки «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено відповідачів, які за допомогою нарізної вогнепальної зброї, без відповідного дозволу та з порушенням правил полювання, знищили трьох козуль, про що було складено акт. У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 85 КУпАП (порушення правил використання об`єктів тваринного світу). Кримінальне провадження, порушене відносно всіх відповідачів, закрите за відсутністю в діянні ознак кримінального правопорушення.

Виходячи з того, що внаслідок незаконного полювання, за попередньою змовою, діючи спільно, відповідачі знищили три козулі, збитки ПП «Соколине Полісся» склали 96 000 гривень.

Визначаючи розмір заподіяної відповідачами шкоди, позивач керувався Таксами

для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, затвердженими Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і Міністерства екології та природних ресурсів України №301/222 від 19.06.2017 року, згідно яких за незаконне добування або знищення однієї козулі підлягає відшкодуванню 32 000 грн.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 06 грудня 2019 року ПП «Соколине Полісся» відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, за результатом розгляду якої просив рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права та не врахування судової практики Верховного Суду. Зазначаючи, що в силу положень Закону України «Про тваринний світ» відповідальність в даному випадку настає за сам факт незаконного вилучення об`єктів тваринного світу з природного середовища.

На адресу Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 та ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідачів просив залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав викладених у ній.

Представники відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не визнали подану апеляційну скаргу, заперечували проти її задоволення.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про день, місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, як засобами поштового зв`язку так і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. У судове засідання не з`явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили.

За таких обставин, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися, у силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції критично віднісся до доказів наданих позивачем на підтвердження завданих збитків. Зазначивши, що надані позивачем розрахунки є орієнтовні, складені особою без підтвердження доказами. Без урахування положень ст. 43 Закону України про «Мисливське господарство та полювання», а саме того, що добута відповідачами продукція була вилучена у них, а тому факт заподіяння збитків відсутній.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання та відтворення тваринного світу.

Згідно ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища, а також підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення тваринного світу.

Судом при розгляді було встановлено, що згідно акту складеного уповноваженими представниками ПП «Соколине Полісся» від 6-7 грудня 2018 року о 2-ій годині ночі на території мисливського господарства ПП «Соколине Полісся» було затримано автомобіль «Міцубісі», д.н.з. НОМЕР_1 , в якій було виявлено: самець косулі 1 шт, 2 карабіни, 1-нічний пристрій, патрони заряджені і пусті гільзи. Після складання документів правоохоронними органами була вилучена зброя з нічним пристроєм.

По наказу директора ПП «Соколине Полісся» була обстежена територія мисливського господарства. І о 8 ранку 07.12.2018 року на урочищі села Полідарівка було знайдено 2 (дві) мертві косулі. Акт складений та підписаний директором і засновником ПП «Соколинне Полісся», та громадським єгерем.

Постановою ДП «Іванківське лісове господарство» Державного агентства лісових ресурсів України від 07.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Правомірність вилучення предметів у відповідачів була в подальшому підтверджена ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 10 грудня 2018 року, якою надано дозвіл слідчому Іванківського ВП Вишгородського ВПГУ НП в Київській області на проведення огляду легкового автомобіля «Mitsubishi», д. н. з. НОМЕР_1 , з метою виявлення та вилучення двох коробок з боєприпасами, металевими предметами зовні схожими на патрони калібром 7,62 мм, в кількості 12 штук, металевого предмета зовні схожого на карабін із прицілом зеленого кольору, металевого предмета зовні схожого на карабін чорного кольору, двох дозволів на полювання з вогнепальною зброєю, трупу тварини «Косуля» та легкового автомобіля. Дана ухвала згідно її змісту вважається виконаною 07.12.2018 року.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30.12.2018 року, винесеної заступником начальника відділення поліції - начальником СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ в Київській області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 07.12.2018 року за фактом вказаної вище події, у подальшому було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні відповідачів складу кримінального правопорушення.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 28 січня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1700 грн. з конфіскацією рушниць та інших знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих об`єктів тваринного світу (козла).

Указана постанова в подальшому змінена судом апеляційної інстанції шляхом виключення з резолютивної частини рішення відомостей про конфіскацію рушниць та інших знарядь і засобів вчинення правопорушення, а в решті залишена без змін.

Колегія суддів, розглядаючи спір, вважає безпідставним не взяття судом першої інстанції при розгляді справи до уваги постанови про закриття кримінального провадження від 30.12.2018 року, винесеної заступником начальника відділення поліції - начальником СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ в Київській області, яка в силу положень ст. 82 ЦПК України має преюдиційне значення для суду.

І свідчить про встановлення та підтвердження факту незаконного полювання ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 що здійснювалося на території Приватного підприємства «Соколине Полісся» 07.12.2017 року. Внаслідок якого відповідачі незаконно добули на території приватного підприємства трьох козуль.

Як і тому, що кримінальне провадження за ч. 1 ст. 248 КК України щодо відповідачів було закрито виключно виходячи з розміру потенційно завданої майнової шкоди (96 000 грн.), який не відповідає критерію істотності заподіяної шкоди, наявність якого є обов`язковою у разі притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 248 КК України.

У той же час, зазначена постанова, зокрема в частині встановлення факту вчинення відповідачами незаконного полювання, та вполювання козуль в установленому законом порядку ними не оскаржувалася, тобто є дійсною ( ст.ст. 303, 304 КПК України).

Згідно ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

У Законі України «Про тваринний світ» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що:

- об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі (абз. 2 ч. 1 ст. 3 Закону);

- громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу (абз. 5 ч. 2 ст. 10 Закону);

- відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища (абз. 4 ч. 2 ст. 63 Закону).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення чи повернуто незаконно вилучений об`єкт тваринного світу у середовище свого перебування, чи ні, а відповідальність настає за сам факт порушення законодавства в галузі охорони тваринного світу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10 січня 2019 року по справі № 541/307/17.

Відтак, з матеріалів справи об`єктивно вбачається, що відповідачами порушено норми чинного законодавства в частині порушення правил використання об`єктів тваринного світу, полювання без відповідної ліцензії.

При цьому, факт конфіскації у відповідачів туші козулі не може бути підставою для звільнення їх від цивільно-правової відповідальності, оскільки об`єкт тваринного світу був ними знищений, що тягне за собою наслідки, встановлені законом.

Колегія суддів вважає, що факт проведеної конфіскації звільняє відповідачів лише від передбаченого ч. 3 ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» обов`язку сплачувати вартість продукції, яка може бути добута зі знищеного об`єкту тваринного світу (м`яса, шкіряну, хутрову та іншу сировину вищого сорту тощо).

Тобто, законодавцем встановлено обов`язок відшкодувати збитки за сам факт порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання із чітким зазначенням суми відшкодування в залежності від виду об`єкту тваринного світу, який було незаконно знищено.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні заявлених вимог виходив з недоведеності позивачем розміру завданої матеріальної шкоди.

Разом з тим, ч.ч. 1,2 ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» передбачено, що відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, здійснюється добровільно або за рішенням суду відповідно до законодавства за затвердженими в установленому порядку таксами, а за їх відсутності - за розрахунками користувачів мисливських угідь.

Такси для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, і центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Таксами для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, затвердженими Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і Міністерства екології та природних ресурсів України №301/222 від 19.06.2017 року, встановлено, що за незаконне добування або знищення однієї козулі підлягає відшкодуванню 32 000 грн.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» кошти за відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства у галузі ведення мисливського господарства та полювання, зараховуються на рахунок користувача мисливських угідь, якому заподіяні збитки, тобто в даному випадку на користь ПП «Соколине Полісся».

Відтак, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПП «Соколине Полісся» про стягнення з відповідачів завданої матеріальної шкоди в розмірі 96 000 гривень, спричиненої внаслідок незаконного знищення відповідачами трьох козуль, знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи, є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідна сума підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, як така що завдана їх спільними діями, бездіяльністю в силу положень ч. 1 ст. 1190 ЦК України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду, як таке що постановлено з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню з постановленням нової постанови в порядку положень ст. 376 ЦПК України про задоволення позовних вимог позивача з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 368, 372,374,376, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Татунця Владислава Вікторовича, який діє в інтересах Приватного підприємства «Соколине Полісся», задовольнити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 06 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову наступного змісту.

Позовні вимоги Приватного підприємства «Соколине Полісся» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 на користь Приватного підприємства «Соколине Полісся»матеріальну шкоду в розмірі 96 000 грн. солідарно.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: