Справа № 214/892/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 квітня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа - Четверта Криворізька державна нотаріальна контора Криворізького міського нотаріального округу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнив та в уточнених позовних вимогах просить суд визнати на ним право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді належної йому за життя квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги після смерті батька позивача були позивач, мати позивача - відповідач у справі ОСОБА_2 та брат позивача - відповідач у справі ОСОБА_3 , які і звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Так, позивач та його мати отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , але відповідач у справі ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав, де він зараз проживає позивачу невідомо, згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.07.2015 року він втратив право користування вказаною квартирою та був знятий з реєстраційного обліку. Позивач самостійно сплачує комунальні платежі, які нараховуються по вказаній квартирі та утримує квартиру. Оскільки 1/6 частина квартири не може бути виділена в натурі, позивач просить суд визнати за ним право власності з внесенням на депозитний рахунок суду 19485 грн.

Представник позивача у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій визнала пред`явлені позовні вимоги та просила суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але до суду не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.08.2007 року, ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.70).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.10).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому за життя вказаної квартири.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є його сини - позивач у справі ОСОБА_1 та відповідач у справі ОСОБА_3 , а також його дружина - відповідач у справі ОСОБА_2 (а.с.8, 62, 67 зі зворот.боку, 68).

Згідно довідки КЖП №25 на день смерті ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 окрім нього були також зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.66).

Як убачається з матеріалів спадкової справи до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , №402/2007, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відповідач ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Між тим, позивач та відповідач ОСОБА_2 21.09.2007 року звернулись до нотаріальної контори із заявою щодо видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право власності у спільному майні, а саме належній за життя ОСОБА_4 вказаній квартирі, яка була придбана ним в період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_2 .

Таким чином, 21.09.2007 року державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори були видані:

-ОСОБА_2 Свідоцтво про право власності на частку у спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу, а саме на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с.71 зі зворот.боку);

-ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с.72);

-ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с.73 зі зворот.боку).

Між тим, у виданих Свідоцтвах зазначено, що на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 свідоцтво про право на спадщину ще не видано, доля ОСОБА_3 залишається відкритою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.9 та п. 4.10 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених статтями 1270, 1276 Цивільного кодексу України - не раніше зазначених у цих статтях строків. При цьому видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 не отримав свідоцтво про право на спадщину, позивач не врахував те, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що встановлено положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України, а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною, позаяк свідоцтво про право на спадщину є документом, що підтверджує право власності спадкоємця на спадкове майно. Разом з тим, ОСОБА_3 не заявляв про відмову від спадщини, а навпаки виявив бажання її прийняти подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, а його бездіяльність з приводу виконання обов`язку щодо отримання свідоцтва про право на спадщину не підтверджує його відмову від спадщини.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яку свідоцтво про право на спадщину ще не видано та яка залишається відкритою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 142, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.