Справа № 517/334/20 н/п № 2/517/147/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 р. смт.Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Гончар І.В.

при секретарі Заболотній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області про встановлення факту перебування непрацездатної особи на утриманні та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області про встановлення факту перебування непрацездатної особи на утриманні та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що позивачка та ОСОБА_2 з 1986 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживали в буд. АДРЕСА_1 , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та витрати, піклувалися один про одного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , помер в селищі Затишшя Фрунзівського району Одеської області. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

Спадкодавець заповіт не залишав. Спадкоємцями за законом була лише позивачка ОСОБА_1 , як непрацездатна особа, що перебувала на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

05 березня 2020 року позивачка звернулася до нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.03.2020 р. №147/01-16, державний нотаріус Романова І.С. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через те що відповідно до ст.529 ЦК України, який діяв на момент відкриття спадщини, особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини взагалі не зазначені як спадкоємці за законом, а відповідно до поданих документів шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зареєстровано. Крім того, серед поданих документів відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), що належить ОСОБА_2 померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву якою просила розглядати цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву у якій не заперечує проти позову та просить справу розглядати без участі представника селищної ради.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши свідків, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідок ОСОБА_3 суду показала, що проживала по сусідству з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 бульше п`ятнадцяти років. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю в бидинку ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 дала суду аналогічні пояснення.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №63.

Згідно інформації №156/155-20 від 24.02.2020 наданої міжрайонним управлінням у Великомихайлівському та Захарівському районах, про те що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) гр. ОСОБА_2 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серіїї ОД №0197654 виданого на підставі розпорядження районної державної адміністрації №368/96 від 18.09.1996 р., розмір земельної частки (пай) складає 7,9 умовних кадастрових гектарах колишній КСП"Правда" на території Затишанської селищної ради.

Згідно довідки виданої ТзОВ "Правда", ОСОБА_2 працював в ТОВ "Правда" з 1985 р - по 2000 р.

Згідно копій трудових книжок виданих на ім`я ОСОБА_1 , з 04.03.1994 року ОСОБА_1 звільнена в звязку із скороченням штату, наказ №25 від 03.03.1994 р.

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 з ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком.

Згідно довідки № 02-25/96 від 17.07.2020 року виданої Затишанською селищною радою Захарівського району Одеської області, розмір земельної частки (паю) по ТОВ "Правда" Захарівського району Одеської області становить 4, 5000га.

Згідно довідки № 965 від 13.07.2020 року виданої Затишанською селищною радою Захарівського району Одеської області ОСОБА_1 , про те, що її співмешканець ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно був зареєстрований до дня смерті в будинку АДРЕСА_2 , про те фактично постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Жодні інші особи, в тому числі малолітні діти та неповнолітні особи, недієхздатні та обмежено дієздатні особи не були зареєстровані та не проживали перед смертю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно алфавітної книги обліку заповітів Затишанської селищної ради ОСОБА_2 заповіту не складав.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.03.2020 р. №147/01-16, державний нотаріус Романова І.С. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через те, що відповідно до ст.529 ЦК України, який діяв на момент відкриття спадщини, особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини взагалі не зазаначені як спадкоємці за законом, а відповідно до поданих документів шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зареєстровано. Крім того, серед поданих документів відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), що належить ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто коли був чинним ЦК УРСР у редакції 1963 року.

Оскільки позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтва про право на спадкове майно в зв`язку з відсутністю відповідних підтверджуючих документів, для захисту її прав на спадщину заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Встановлення заявлених фактів має для заявника юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , заявлений факт не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України в п. 1 Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право.

Відповідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до положень п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 531 ЦК Української РСР (1963року) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Статтею 560 ЦК Української РСР (1963року) встановлено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Вказана норма узгоджується з ст. 1296 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пленум Верховного Суду України у Постанові № 5 від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив судам, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Української РСР (1963року) не менше одного року. Допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Зважаючи на викладені обставини позивач є єдиною спадкоємицею за законом, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном.

Відповідно до п. 114 Інструкції Мінюсту від 14.06.1994, № 18/5 "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (інструкція на даний час втратила чинність), яка діяла на час відкриття спадщини, факт перебування на утриманні підтверджується рішенням суду, що набрало законної сили, про встановлення факту перебування непрацездатної чи неповнолітньої особи на утриманні.

Згідно Глави 10 п.4.3 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" факт перебування на утриманні підтверджується рішенням суду, що набрало законної сили, про встановлення факту перебування непрацездатної чи неповнолітньої особи на утриманні.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, та оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 , прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , проте не може у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право право на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Правда» на території Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області, розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі ( на місцевості).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. ст.12, 81, 207, 259, 315 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області про встановлення факту перебування непрацездатної особи на утриманні та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт перебування непрацездатної особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утриманні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1994 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також не менше одного року до смерті останнього.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 право на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Правда» на території Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області, розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі ( на місцевості).

Повний текст рішення складено 23 жовтня 2020 року. Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: