Ухвала

16 квітня 2020 року

місто Київ

справа № 127/11408/19

провадження № 61-4444ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтував тим, що після смерті її баби ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить: 33/50 часток домоволодіння АДРЕСА_1 та земельні ділянки за цією ж адресою. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 09 квітня 2016 року, її батько - відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом та має право на обов`язкову частку після смерті матері. Сторони у встановлений строк подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ухилявся від надання його матері допомоги, яка через тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані, визнана особою з інвалідністю першої групи загального захворювання з 23 травня 2013 року безстроково, потребувала сторонньої допомоги та постійного лікування, отримувала соціальні послуги від соціальних робітників Територіального центру соціального обслуговування м. Вінниці (придбання та доставку товарів, прибирання у помешканні, допомога в оплаті комунальних послуг, приготування їжі, спілкування). Разом з цим, позивач надавала бабі матеріальну допомогу, здійснювала догляд за нею.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції зробив висновок, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що позивачем не доведеного той факт, що внаслідок похилого віку та наявних захворювань спадкодавець ОСОБА_3 перебувала у безпорадному стані, а тому потребувала допомоги саме від сина - відповідача ОСОБА_2 , не надано докази, що мати зверталася до сина за наданням допомоги, не доведено факт умисного ухилення відповідача від надання такої допомоги матері. Обставина, на яку посилається позивач, що відповідач не відвідував свою матір з березня 2016 року, не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги матері, оскільки між ними був наявний конфлікт.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 04 березня 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання.

У квітні 2020 року від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, подано виправлену касаційну скаргу із уточненою процесуальною вимогою.

У виправленій касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема щодо застосування положення частини п`ятої статті 1224 ЦК України;

- рішення суду апеляційної інстанції ухвалене без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, зокрема, від 17 жовтня 2018 року у справі № 200/21452/15-ц (провадження № 61-18578св18), від 11 лютого 2019 року у справі № 756/11676/16-ц (провадження № 61-34600св18), від 25 березня 2019 року у справі № 766/810/17 (провадження № 61-37615цс18);

- суд першої інстанції не дослідив докази у справі; суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про дослідження таких доказів та встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, здійснити допит свідків, дослідити записи спадкодавця щодо необхідності надання йому допомоги зі сторони відповідача.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу № 127/11408/19 за позовом ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 травня 2020 року.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко