Справа № 353/1117/19
Провадження № 22-ц/4808/443/20
Головуючий у 1 інстанції Луковкіна У. Ю.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Мелінишин Г.П.,

секретаря Маслей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням мирового судді судової дільниці №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації Казановської Л.С. про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в частині стягнення державного мита, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Тлумацького районного суду, постановлену головуючою суддею Луковкіною У.Ю. 24 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року до Тлумацького районного суду через Головне територіальне управління юстиції в Івано-Франківській області надійшло клопотання мирового судді судової дільниці №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації Казановської Л.С. про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду від 09 липня 2019 року по справі №2-10/2019 в.о. мирового судді судової дільниці №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації Передуміна Н.А. в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в бюджет муніципального утворення м. Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації в розмірі 150 рублів.

Ухвалою Тлумацького районного суду від 24 грудня 2019 року клопотання мирового судді судової дільниці №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації Казановської Л.С. про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду задоволено. Постановлено визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення в.о. мирового судді судової дільниці №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації Передуміна Н.А. від 09 липня 2019 року, яке набуло законної сили 14 серпня 2019 року, по справі № 2-10/2019 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей в твердій грошовій сумі, в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в бюджет муніципального утворення міста Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації в розмірі 150 рублів. Цією ж ухвалою на підставі рішення іноземного суду та ухвали про його визнання та надання дозволу на його примусове виконання, після набрання нею законної сили, постановлено видати виконавчий лист, який слід пред`явити для виконання в порядку, встановленому законом.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Фединяк Р.В. подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також на неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, зокрема Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах». Представник апелянта вказує на те, що судом першої інстанції не була дотримана умова Конвенції щодо встановлення належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 , який не брав участі в судовому процесі при розгляді справи в суді Російської Федерації, де перебував спір про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. На думку представника ОСОБА_1 , довідка судової дільниці №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації про вчасне повідомлення ОСОБА_1 про місце та дату розгляду справи про стягнення аліментів та направлення йому позовної заяви з матеріалами не підтверджує факту обізнаності ОСОБА_1 про наявність такої справи та факту пересилання та вручення йому судових документів належним чином. Крім того, представник апелянта вказує, що відповідач ОСОБА_1 у 2014 році виїхав з Російської Федерації до Швеції, на території Російської Федерації зареєстрованого місця проживання не мав, а тому він не міг знати про існування справи про стягнення з нього аліментів. Більш того, вказує представник ОСОБА_1 , підтвердженням того, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про стягнення аліментів свідчить наявність двох проваджень №353/224/19 та 353/226/19 в Тлумацькому районному суді за судовими дорученнями мирового суду судового відділення №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації про вручення судових документів ОСОБА_1 . Представник апелянта зауважує, що за наслідками розгляду даних справ ухвалами Тлумацького районного суду від 02 травня 2019 року та від 11 квітня 2019 року було встановлено, що ОСОБА_1 виїхав за кордон, а тому вручити йому судові документи та провести необхідні процесуальні дії, перелічені у дорученнях, неможливо. Також судом першої інстанції залишено поза увагою надану Тлумацьким відділенням поліції Коломийського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області інформацію щодо перетину кордону України по системі «Аркан» за період з 01 січня 2018 року по 14 квітня 2019 року, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 22 січня 2018 року о 17 год 57 хв перетнув у напрямку виїзду з території України авіаційний пункт пропуску Бориспіль-D. Посилаючись на вищенаведене, та враховуючи, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості прийняти участь в судових процесах як в Російській Федерації, так і в Тлумацькому районному суді, представник ОСОБА_1 просить оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати.

В судове засідання, призначене на 22 квітня 2020 року, представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не з`явився, однак надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Отже, є правові підстави для розгляду справи за відсутності представника апелянта.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, апеляційний суд дійшов висновку що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин першої та другої ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам судове рішення в даній справі частково не відповідає.

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання мирового судді судової дільниці №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації Казановської Л.С. про визнання та надання дозволу на виконання рішення в.о. мирового судді судової дільниці №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації Передуміна Н.А. від 09 липня 2019 року, яке набуло законної сили 14 серпня 2019 року, по справі № 2-10/2019 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей в твердій грошовій сумі, в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в бюджет муніципального утворення міста Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації в розмірі 150 рублів, суд першої інстанції виходив із того, що при розгляді клопотання не встановлені обставини, передбачені ст. 55 Мінської Конвенції та ст.ст. 463, 468 ЦПК України, які б перешкоджали виконанню рішенню суду на території України.

Однак із таким висновком суду не можна погодитись з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням в.о. мирового судді судової дільниці № 2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації Передуміна Н.А. від 09 липня 2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 , жителя с. Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області, на користь ОСОБА_2 , уродженки с. Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 24282 рубля на кожну дитину, що відповідає 1,5 величини прожиткового мінімуму для дітей Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації, щомісячно, починаючи з 01.07.2018 року і до повноліття дітей або інших вартих уваги обставин. Також стягнуто з ОСОБА_1 державне мито в бюджет муніципального утворення м. Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації в розмірі 150 рублів.

Вказане рішення набрало законної сили 14 серпня 2019 року.

Мировий суддя судової дільниці №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації Казановська Л.С. 17 вересня 2019 року подала клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 09 липня 2019 року.

В клопотанні місцем проживання відповідача ОСОБА_1 вказано: АДРЕСА_2 (а.с. 2).

За відомостями реєстраційного обліку Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований в АДРЕСА_3 (а.с.31).

Частиною першою статті 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», підписана країнами-учасницями СНД в м. Мінську 22 січня 1993 року та ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР (далі - Мінська Конвенція) є чинною і поширюється на відносини з Російською Федерацією.

Згідно положень ст. 53 Мінської Конвенції клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. До клопотання додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання.

Відповідно до положень ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Згідно ч. 2 ст. 54 Мінської Конвенції, суд, який розглядає клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що передбачені цією Конвенцією умови додержано. У такому випадку суд постановляє рішення про примусове виконання.

Так, до клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення в.о. мирового судді судової дільниці № 2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, долучено довідку мирового судді від 17 вересня 2019 року про те, що ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі був належним чином і своєчасно повідомлений про час і місце розгляду справи і йому була надіслана копія позовної заяви, а документи, які підтверджують повідомлення відповідача долучені до справи (а.с. 5).

Із змісту рішення в.о. мирового судді судової дільниці № 2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу від 09 липня 2019 року вбачається, що копія позовної заяви із долученими до неї документами була надіслана відповідачу ОСОБА_1 за вказаною у позовній заяві адресою та була ним отримана. Однак, відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам (підписаної країнами-учасницями СНД в м. Мінську 22 січня 1993 року) судом на адресу Компетентного суду України було надіслано доручення про вручення відповідачу копії позову з долученими документами, а також допит відповідача та витребування у нього доказів на підтвердження матеріального та сімейного становища, однак таке повернуто через неможливість його виконання. З наведеного суд дійшов висновку, що відповідачу відомо про наявність у провадженні мирового судді даної цивільної справи.

Разом з тим, згідно ухвали Тлумацького районного суду від 11 квітня 2019 року судове доручення мирового суду судового відділення №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації про проведення окремих процесуальних дій проведення допиту та вручення судових документів ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів повернуто без виконання. Встановлено, що ОСОБА_1 про день та місце розгляду справи повідомлявся за адресою місця проживання, однак повідомлення повернулися до суду з відміткою, що адресат тимчасово вибув за кордон (а.с. 92).

Відповідно до Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року судом було вжито заходів для встановлення фактичного місця перебування особи. Із наданої Тлумацьким відділенням поліції Коломийського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, інформації, щодо перетину кордону України в період з 01 січня 2018 року по 14 квітня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 22 січня 2018 року о 17 год 57 хв перетнув у напрямку виїзду з території України авіаційний пункт пропуску Бориспіль по рейсу Київ - Стокгольм.

Таким чином, ОСОБА_1 не отримав виклик до суду, а тому доручення мирового суду про проведення окремих процесуальних дій - проведення допиту та вручення судових документів ОСОБА_1 про стягнення аліментів було повернуто без виконання.

Аналогічна ухвала, постановлена Тлумацьким районним судом 02 травня 2019 року про повернення судового доручення мирового суду судового відділення №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації про проведення допиту та вручення судових документів ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів без виконання (а.с. 95).

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що всупереч вимог ст. 53 Мінської Конвенції до клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення не додано документ, з якого випливає, що ОСОБА_1 , щодо якого було винесене рішення і який не приймав участі в судовому процесі, був у належному порядку і вчасно викликаний в суд.

Відповідно до ч.1 п. б ст. 55 Конвенції у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо: відповідач не прийняв участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду.

Суд першої інстанції не дав належної правової оцінки тому, що ОСОБА_1 не був вчасно і належно вручений виклик до суду по справі за позовом ОСОБА_2 до нього про стягнення аліментів на утримання дітей та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення суду.

У зв`язку з наведеним, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні клопотання мирового судді судової дільниці №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації Казановської Л.С. про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення на території України рішення в.о. мирового судді судової дільниці № 2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу від 09 липня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в бюджет муніципального утворення міста Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації в розмірі 150 рублів.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Тлумацького районного від 24 грудня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні клопотання мирового судді судової дільниці №2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації Казановської Л.С. про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення в.о. мирового судді судової дільниці № 2 судового району міста окружного значення Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації Передуміна Н.А. від 09 липня 2019 року по справі № 2-10/2019, яке набуло законної сили 14 серпня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в бюджет муніципального утворення міста Муравленко Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації в розмірі 150 рублів відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

Г.П. Мелінишин