Справа № 625/71/20
Провадження № 2-др/625/1/20
21 квітня 2020 року Коломацькйи районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Лосєва Д.К.,
за участі секретаря судового засідання Калюжної Л.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Різуненкове заяву представника позивача адвоката Натини Андрія Олексійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
10.04.2020 р. представник позивача ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки у такому не вирішено питання про судові витрати, які понесла позивачка при розгляді справи, та які складаються із судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9459 грн. Просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивачки вищезазначені судові витрати.
В судове засідання учасники справи не з`явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду заяви.
21.04.2020 р. на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Натини А.О., в якій просить розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення у його відсутності та у відсутності позивачки.
21.04.2020 р. на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 , в якій він заперечує проти стягнення з нього витрат на професійну-правничу допомогу.
У зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;судом не вирішено питання про судові витрати;суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 31.03.2020 р., вирішено розірвати шлюб між громадянином Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 16 травня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів ГТУЮ у місті Києві, актовий запис № 921 (а.с. 34-35).
У вказаному рішенні питання стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої суми судового збору судом вирішено не було, що є підставою для усунення неповноти судового рішення шляхом винесення додаткового рішення.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір у вказаному розмірі.
Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні заяви в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.
Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги.
В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду представником позивача адвокатом Натиною А.О. надано акт приймання передачі наданої правової допомоги адвокатських послуг від 03.04.2020 р., відповідно до якого вбачається, що у період з 27.01.2020 р. по 03.04.2020 р. у відповідності до договору про надання правової допомоги адвокатських послуг від 27.01.2020 р., укладеного між ОСОБА_4 та АБ «Андрія Натини», в особі адвоката Натини А.О., позивачкою сплачено кошти в сумі 9459 грн. за надану правову допомогу (а.с. 42).
Разом з тим, представником позивача не надано доказів виконання робіт щодо надання професійної правничої допомоги, а також підтвердження (квитанцію) про оплату останньою таких послуг, а відтак поданий представником договір про надання правової допомоги та акт приймання-передачі наданої правової допомоги адвокатських послуг не можуть слугувати достатньою підставою для задоволення вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Окрім цього, слід зазначити, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в ході розгляду справи не була заявленою позивачем чи її представником.
Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення по справі щодо стягнення судових витрат по сплаті судового збору, а щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 270 ЦПК України,
Заяву представника позивача адвоката Натини Андрія Олексійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.
В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення - відмовити.
Додаткове рішення суду є невід`ємною частиною рішення від 31 березня 2020 року.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
При цьому, відповідно до Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Коломацький районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду.
Суддя: Д.К. Лосєв