№ 201/3829/20
провадження 2-з/201/75/2020
УХВАЛА

28 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат» (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18, ) про припинення дії, яка порушує право,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 квітня 2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача Фонду державного майна України, ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат» про припинення дії, яка порушує право.

Позивач 27 квітня 2020 року звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2020 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення підготовчого судового засідання.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд заборонити Фонду державного майна України (ЄДРПОУ 00032945) та будь-яким його органам управління, а також будь-яким особам, що входять/не входять до складу Фонду державного майна України, в тому числі в порядку доручення і представництва (у тому числі органам державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовим та службовим особам та/або представникам), - приймати будь-які рішення та/або вчинювати будь-які дії, спрямовані на звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання повноважень, обмеження повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титаномагнієвий комбінат"(ЄДРПОУ 38983006); - приймати будь-які рішення та/або вчинювати будь-які дії, спрямовані на призначення директора та/або виконуючого обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (ЄДРПОУ 38983006), - вчинювати будь-які дії, спрямовані на виконання прийнятих рішень про звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання обмеження повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат"(ЄДРПОУ 38983006), а також заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (в тому числі Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, громадських формувань, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань) проводити реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо скасування, зміни реєстраційних дій та записів стосовно керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат (ЄДРПОУ 38983006), до розгляду справи по суті, оскільки позивач звернувся до суду з вище зазначеною позовною заявою щодо припинення дій відповідача Фонду державного майна України з припинення в односторонньому порядку повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титаномагнієвий комбінат" ОСОБА_1 , що виконуються на підставі трудового договору, укладеного на невизначений строк, однак в супереч вище викладеного відповідачем вживаються певні дії щодо припинення повноважень та розірвання вище вказаного трудового договору у супереч вимогам діючого законодавства, також зазначає, що на даний час, до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) внесені відомості за заявою голови ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» про те, що посадові особи Фонду державного майна України, зловживаючи владою, з метою одержання будь - якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи вчинили дії, які спричинили тяжкі наслідки. Відповідно до змісту заяви про вчинення кримінального корупційного правопорушення йде мова про перевірку за фактом можливого зловживання службовим становищем заступником голови Фонду Державного майна України, спільно зі службовими особами вказаного державного органу та іншими на даний час невстановленими слідством особами, які можуть мати відношення до фінансово - промислових груп при вчиненні дій, направлених на захоплення контролю над стратегічно важливим для економіки України суб`єктом господарювання державного сектору економіки ТОВ «ЗТМК», з державною часткою власності понад 50%, вчинене у період дії правил та норм, встановлених з метою запобігання епідемічним та іншим інфекційним хворобам, та зловживання службовим становищем службовими особами Фонду Державного майна України, які будучи обізнані, що до компетенції загальних зборів належить визначення напрямів діяльності та прийняття рішень з важливих управлінських питань, умисно вчинили дії направлені на порушення нормальних управлінських процесів в стратегічно важливому для економіки України суб`єкті господарювання державного сектору економіки ТОВ «ЗТМК», з державною часткою вчасності понад 50%, а державі спричинено тяжкі наслідки. При цьому за змістом заяви про вчинення кримінального правопорушення також є предметом досудового розслідування є дії Голови та інших службових осіб Фонду державного майна України, які очевидно мають наміри у незаконний спосіб звільнити директора стратегічно важливим для економіки України суб`єктом господарювання державного сектору економіки ТОВ «ЗТМК», з державною часткою власності понад 50%, з займаної посади, грубо порушуючи при цьому вимоги про працю з ОСОБА_1 , чим вчиняють злочин, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України. Крім того, як зазначено у заяві, вказані дії посадових осіб Фонду державного майна України ТУ ДБР попередньо кваліфіковані як тяжке кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 364 ч. 2 КК України (Зловживання владою або службовим становищем) про, що до ЄРДР внесені відомості за №0000853 від 23.04.2020 р, а тому позивач вважає, що за вищевикладених обставин забезпечення позову, є співмірними із заявленими позовними вимогами, та на них не поширюються обмеження встановлені ч. 10 ст.150 ЦПК України, а забезпечення позову у заначений спосіб направлене на ефективний захист оспорюваних прав та інтересів як позивача, так і стратегічно важливого для економіки України суб`єкту господарювання державного сектору економіки ТОВ «ЗТМК», з державною часткою власності понад 50% та має бути застосоване судом на цій стадії.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у заборони вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого суд вважає можливим заяву про забезпечення позову задовольнити, у зв`язку з чим заборонити Фонду державного майна України () та будь-яким його органам управління, а також будь-яким особам, що входять/не входять до складу Фонду державного майна України, в тому числі в порядку доручення і представництва (у тому числі органам державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовим та службовим особам та/або представникам), - приймати будь-які рішення та/або вчинювати будь-які дії, спрямовані на звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання повноважень, обмеження повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титаномагнієвий комбінат"(); - приймати будь-які рішення та/або вчинювати будь-які дії, спрямовані на призначення директора та/або виконуючого обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (), - вчинювати будь-які дії, спрямовані на виконання прийнятих рішень про звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання обмеження повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат"(), а також заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (в тому числі Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, громадських формувань, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань) проводити реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо скасування, зміни реєстраційних дій та записів стосовно керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат (), до розгляду справи по суті, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа, предметом спору якої є припинення дій відповідача Фонду державного майна України з припинення в односторонньому порядку повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титаномагнієвий комбінат" ОСОБА_1 , що виконуються на підставі трудового договору, укладеного на невизначений строк, однак в супереч вище викладеного відповідачем вживаються певні дії щодо припинення повноважень та розірвання вище вказаного трудового договору у супереч вимогам діючого законодавства, також судом установлено та враховано при застосуванні заходів забезпеченню позову, що позивач у встановленому законом порядку звернувся до відповідного державного органу щодо можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" вчинених посадовими особами відповідача, а саме: на даний час, до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) внесені відомості за заявою голови ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» про те, що посадові особи Фонду державного майна України, зловживаючи владою, з метою одержання будь - якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи вчинили дії, які спричинили тяжкі наслідки. Відповідно до змісту заяви про вчинення кримінального корупційного правопорушення йде мова про перевірку за фактом можливого зловживання службовим становищем заступником голови Фонду Державного майна України, спільно зі службовими особами вказаного державного органу та іншими на даний час невстановленими слідством особами, які можуть мати відношення до фінансово - промислових груп при вчиненні дій, направлених на захоплення контролю над стратегічно важливим для економіки України суб`єктом господарювання державного сектору економіки ТОВ «ЗТМК», з державною часткою власності понад 50%, вчинене у період дії правил та норм, встановлених з метою запобігання епідемічним та іншим інфекційним хворобам, та зловживання службовим становищем службовими особами Фонду Державного майна України, які будучи обізнані, що до компетенції загальних зборів належить визначення напрямів діяльності та прийняття рішень з важливих управлінських питань, умисно вчинили дії направлені на порушення нормальних управлінських процесів в стратегічно важливому для економіки України суб`єкті господарювання державного сектору економіки ТОВ «ЗТМК», з державною часткою вчасності понад 50%, а державі спричинено тяжкі наслідки. При цьому за змістом заяви про вчинення кримінального правопорушення також є предметом досудового розслідування є дії Голови та інших службових осіб Фонду державного майна України, які очевидно мають наміри у незаконний спосіб звільнити директора стратегічно важливим для економіки України суб`єктом господарювання державного сектору економіки ТОВ «ЗТМК», з державною часткою власності понад 50%, з займаної посади, грубо порушуючи при цьому вимоги про працю з ОСОБА_1 , чим вчиняють злочин, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України. Крім того, як зазначено у заяві, вказані дії посадових осіб Фонду державного майна України ТУ ДБР попередньо кваліфіковані як тяжке кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 364 ч. 2 КК України (Зловживання владою або службовим становищем) про, що до ЄРДР внесені відомості за №0000853 від 23.04.2020 р., а тому за вище викладених обставин обмеження визначені ст. 150 ЦПК України у даному випадку не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо).

Отже з зазначеного вбачається, що спір між сторонами в досудовому порядку не вирішено, а тому вжиття цих заходів забезпечення позову по справі є необхідним для забезпечення ефективного захисту порушених та оспорюваних прав та інтересів позивача.

Крім того враховано те, що заходи забезпечення позову за своїм змістом не є тотожними з предметом позовних вимог, оскільки при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, спір, що виник між сторонами з приводу припинення дій та рішень відповідачів, по суті не вирішується.

Слід звернути увагу, що при вжитті заходів забезпечення позову було враховано, що вказані заходи забезпечення позову не мають наслідком втручання до господарської діяльності суб`єкта господарювання, оскільки вид та спосіб у який застосований захід забезпечення позову не є обмеженням у його діяльності, оскільки не заважає веденню ним господарської діяльності чи інше.

Враховуючи зазначене та перелічене дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, в зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, а тому не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і з`ясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися. Таким чином на даний час, єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення даного позову.

Також слід звернути увагу, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо захисту інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову по справі.

З огляду на зазначене можливо дійти висновку про те, що існує реальна загроза невиконання судового рішення та заходи забезпечення позову, що вжито судом, є співмірними заявленим позовним вимогам, та їх невжиття на даний час може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернуся до суду, а відтак порушить право позивача на судовий захист.

Вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову судом враховано, що позивач у встановленому законом порядку зареєстрований на території України, крім того у суду відсутні надані докази того, що майновий стан цього позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду по справі, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, а тому обов`язок суду щодо беззаперечного застосування до повивача зустрічного зобов`язання, який передбачений випадками переліченими у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутній.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 149, п. 2 ч. 1 ст. 150, ст. 151, ч. 10 ст. 153, ст. 154, ч. 1 ст. 157, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Фонду державного майна України () та будь-яким його органам управління, а також будь-яким особам, що входять/не входять до складу Фонду державного майна України, в тому числі в порядку доручення і представництва (у тому числі органам державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовим та службовим особам та/або представникам), - приймати будь-які рішення та/або вчинювати будь-які дії, спрямовані на звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання повноважень, обмеження повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титаномагнієвий комбінат"(); - приймати будь-які рішення та/або вчинювати будь-які дії, спрямовані на призначення директора та/або виконуючого обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (), - вчинювати будь-які дії, спрямовані на виконання прийнятих рішень про звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання обмеження повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат"().

Заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (в тому числі Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, громадських формувань, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань) проводити реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо скасування, зміни реєстраційних дій та записів стосовно керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат (), до розгляду справи по суті.

У зв`язку забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Ухвала набрала законної сили 28 квітня 2020 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.А. Антонюк