Справа № 456/4490/19
Провадження № 2/456/437/2020
РІШЕННЯ

іменем України

21 жовтня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Куртої В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1203 га, кадастровий номер :01:004:0056, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Станків Стрийського району Львівської області; визнати за ним право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку з прилеглими до нього господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтування позовних вимог.

24.04.1999 сторони уклали шлюб. За час спільного проживання в них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім даного позову, в провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває справа про розірвання шлюбу. За час шлюбу ними набута у власність земельна ділянка загальною площею 0,1203 га, кадастровий номер :01:004:0056, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Станків Стрийського району Львівської області. На вказаній земельній ділянці в 2014 році за спільні кошти розпочато будівництво житлового будинку, яке повністю було завершено у 2015 році, однак в експлуатацію він не був введений та право власності на нього не зареєстровано. За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі його частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. Шлюбний договір між ними не укладався, добровільно поділити майно вони не можуть, а тому він змушений звернутись до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гули Л.В. від 25.11.2019 відкрито провадження у цивільній справі та призначено її до підготовчого судового засідання /а.с. 26/.

Ухвалою суду від 08.04.2020 підготовче судове засідання розглядом відкладено на 08.05.2020 на 12:00 /а.с. 53/.

Ухвалою суду від 08.05.2020 підготовче судове засідання розглядом відкладено на 03.06.2020 на 10:00 /а.с. 58/.

Ухвалою суду від 03.06.2020 накладено арешт на земельну ділянку загальною площею 0,1203 га, кадастровий номер :01:004:0056, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Стрілків Стрийського району Львівської області; заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на введення в експлуатацію та державну реєстрацію права власності на незавершений будівництвом житловий будинок з прилеглими до нього господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 65/.

Ухвалою суду від 24.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду /а.с. 79/.

Позиція учасників процесу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник позивача адвокат Олексишин І.Б. в судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити, відмовився від заяви про уточнення позовних вимог та заяви про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась.

Представник відповідачки адвокат Ярощук Н.В. не заперечила щодо поділу майна подружжя, однак просить суд відступити від рівності часток, оскільки з відповідачкою проживають діти. З аналогічних підстав заперечила щодо стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат.

Суд, заслухавши думку позивача та його представника, які позов підтримали, представника відповідачки, яка не заперечила щодо поділу спільного майна подружжя, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 2, виданого Стрийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, 24.04.1999 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 /а.с. 6/.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 821184, виданого 26.04.2012, земельна ділянка площею 0,1203 га, розташована в с. Станків Стрийського району Львівської області, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі рішення Станківської сільської ради 7 сесії 6 скликання № 285 від 02.09.2011 належить ОСОБА_2 /а.с. 7/

30.12.2014 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_2 надіслано повідомлення про початок виконання будівельних робіт по будівництву індивідуального житлового будинку в с. Станків Стрийського району Львівської області /а.с. 8/.

18.02.2020 ОСОБА_2 виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до якого загальна площа будинку становить 190,7 кв.м, житлова площа - 113,9 кв.м /а.с. 9-12/.

Відповідно до висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки, наданого ПП «Сапфір-ОВ», станом на 12.11.2019 ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами загальною площею 190,7 кв.м та житловою площею 113,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 198328 гривень /а.с. 13-16/.

Згідно з висновком про ринкову вартість земельної ділянки, наданим ПП «Сапфір-ОВ», станом на 12.11.2019 оціночна вартість земельної ділянки загальною площею 0,1203 га, кадастровий номер :01:004:0056, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Станків Стрийського району Львівської області, становить 79843 гривень /а.с. 17-20/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

Правовий аналіз статей 60, 63, 69 СК України та статей 328, 331, 368, 372 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.

За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

За змістом частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), прийняття його до експлуатації та державної реєстрації права власності на нього.

Системне тлумачення категорій «об`єкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статей 350 та 351 ЦК України) та «об`єкт незавершеного будівництва» (стаття 331 ЦК України) дає підстави для висновку, що об`єкт незавершеного будівництва є нерухомою річчю особливого роду, фізичне створення якої розпочате, але не завершене, що допускає встановлення відносно неї суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав у випадках та у порядку, визначених цивільним законодавством.

Не будучи до моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації та державної реєстрації права власності житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю матеріалів, обладнання тощо, які були використані у процесі такого будівництва (частина третя статті 331 ЦК України), тобто сукупності речей, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців, суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

Вказане дає підстави для висновку, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, за визначених законом умов може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.

При цьому суд може визнати право на частину об`єкта незавершеного будівництва за кожною зі сторін.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 367/221/16-ц.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 27.12.2019 у справі № 297/2837/17 при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог шляхом надання доказів є однією з основних засад судочинства (стаття 129 Конституції України).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для поділу спільного майна подружжя.

Так, судом беззаперечно встановлено, що майно, яке є предметом спору, а саме: не введений в експлуатацію житловий будинок з прилеглими до нього господарськими спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка загальною площею 0,1203 га, кадастровий номер :01:004:0056, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Станків Стрийського району Львівської області, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки вказане майно набуте сторонами у зареєстрованому шлюбі.

Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми закнодавства, суд дійшов висновку, що частки позивача ОСОБА_4 та відповідачки ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності є рівними та становлять по 1/2 частині за кожним із співвласників.

Однак суд критично оцінює доводи представника відповідачки адвоката Ярмощук Н.В. щодо збільшення частки майна відповідачки, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з тим, що разом з нею проживають діти, та враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 27.12.2019 у справі № 297/2837/17, відповідно до якого проживання дітей з дружиною з огляду на положення статті 70 СК України само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя.

Слід також зазначити, що відповідачка не заявляла зустрічний позов про збільшення частки майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Зважаючи на викладене, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши, що представник відповідачки не заперечує щодо поділу майна подружжя,суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У зв`язку із задоволенням позову ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя слід скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 22.02.2017; РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1203 га, кадастровий номер :01:004:0056, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Станків Стрийського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 22.02.2017; РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку з прилеглими до нього господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.10.2020.

Суддя Л.В.Гула