№ 207/2147/19
№ 2/207/243/20
05 жовтня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Подобєд О.К.
при секретарі Онищенко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства , -
В червні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання батьківства.
В обґрунтування позовної заяви позивачі зазначили, що 22 липня 2011 року між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений шлюб, який був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. З 2014 року шлюбні відносини фактично між ними припинились, однак офіційно шлюб не було розірвано. Починаючи з 2015 року позивачка ОСОБА_2 почала фактично проживати у шлюбних відносинах з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від цих відносин у них народилась дитина, біологічним батьком якої є позивач ОСОБА_1 . Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Однак через те, що з моменту розірвання шлюбу та до народежння дитини минуло менше 1 року батьком дитини записаний відповідач- ОСОБА_3 . Відповідач на їх звернення щодо подачі заяви до органу РАГС про визнання батьківства відносно дитини не реагує. Тому вони просять позовні вимоги задовольнити та визнати ОСОБА_1 батьком сина ОСОБА_4 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Наполягав на задоволенні позовних вимог та просив визнати його батьком дитини сина ОСОБА_4 . Оскільки згідно висновку експерта вірогідність його батьківства з дитиною становить 99,9%.
Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду. Однак суд вважає за можливе розглянути позовну заяву по суті, оскільки позивач ОСОБА_1 наполягав на розгляд справи та просив його визнати батьком дитини - ОСОБА_4 .
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений належним чином причину своєї неявки суду не повідомив.
Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
В свідоцтві про народження, яке видане Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 07.06.2019 року, актовий запис № 718, малолітнього ОСОБА_4 в графі батько - вказано « ОСОБА_3 » дані про батько внесені зі слів мати дитини (а.с. 8).
Згідно Заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 9).
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.
Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
На підставі вказаного 13 листопада 2019 року судом призначено судову генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи». На вирішення експертизи поставлено наступне запитання: чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_2 та чи є ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2
Висновком експерта Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 434 від 27.05.2020 встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 практично доведено.
Відповідно до пп. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Суд з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини відповідно до висновку експерту, приходить до висновку про наявність підстав для встановлення батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.
На підставі викладеного, ст. 125, 128, 134 СК України, ст. 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 4-5, 12-13, 133, 141, 263-265, ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення є підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 07.06.2019 року, актовий запис № 718, де у відомостях про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », по-батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач та третя особа має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.К. Подобєд