Справа № 510/1659/19
Провадження № 2/510/377/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (законний представник ОСОБА_3 ) про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_2 (законний представник ОСОБА_3 ) до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Законний представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 за первинним позовом доводи, викладені позивачкою визнала, щодо позовних вимог (стосовно сумісно визначеного між ними варіанту розподілу спадщини) заперечень не мала, надала зустрічну позовну заяву із вимогами до ОСОБА_1 , яку підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_1 за зустрічним позовом ОСОБА_4 зустрічні позовні вимоги визнав повністю, також не заперечував з приводу саме такого варіанту розподілу спадщини між спадкоємцями, первинні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Сторони просили про розгляд справи за їхньої відсутності та без участі представника ОСОБА_4 .

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копія довідки Новосільської сільської ради Ренійського району від 04.07.2019р. №1139 про належність житлового будинку ОСОБА_7 ; копія довідки Новосільської сільської ради Ренійського району від 04.07.2019р. №1138 про належність присадибної земельної ділянки ОСОБА_7 ; копія довідки Новосільської сільської ради Ренійського району від 09.08.2019р. №1923 про склад сім`ї ОСОБА_6 ; копія довідки Новосільської сільської ради Ренійського району від 09.08.2019р. №1924 про склад сім`ї ОСОБА_7 ; копія технічного паспорту на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копії витягів з Державного реєстру земель від 03.05.2011р. про належність ОСОБА_6 двох земельних ділянок на підставі державного акту серії ЯБ №439032 від 07.03.2006р. про право власності на земельну ділянку ; копія довідки Відділу Держкомзему у Ренійському районі про належність земельних ділянок ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про народження позивачки; копія свідоцтва про укладення шлюбу позивачки із ОСОБА_8 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_9 ; копія звіту експерта про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 12.08.2019р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 17.04.2018р.; копії витягів з електронного сайту про нормативну грошову оцінку земельних ділянок; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.02.2017р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.09.2019р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є донькою нині померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_2 - являється онуком померлих.

За життя ОСОБА_7 належав:

на підставі даних погосподарської книги №6 Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_6 належали:

на підставі державного акту серії ЯБ №439032 від 07.03.2006р. про право власності на земельну ділянку земельні ділянки площею 0,2436 га та 2,3047 га, розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя ОСОБА_7 не розпорядилася належним їй майном, заповіту не залишила, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 були її чоловік ОСОБА_6 , донька позивачка у справі та син ОСОБА_5 . Всі вони на час смерті ОСОБА_7 мешкали разом із нею.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 ніхто з вищевказаних осіб не звернувся до нотаріальної контори із заявами про її прийняття за законом, проте вони прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Отже, після смерті ОСОБА_7 належний їй житловий будинок перейшов у спадок до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та позивачки в рівних частках кожному з них (по 1/3 частині).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 . За життя він не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на належні йому земельні ділянки та на 1/3 частину житлового будинку, що перейшла свого часу до нього у спадок після смерті дружини. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 були його діти позивачка та ОСОБА_5 . На час смерті батька вони обоє спільно мешкали із ним, після його смерті із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса вони не зверталися, отже прийняли її в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Отже, після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 позивачці та ОСОБА_5 стало належати : по Ѕ частині житлового будинку та по Ѕ частині земельних ділянок батька.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . За життя він не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на належні йому Ѕ частину житлового будинку та Ѕ частину земельних ділянок батька. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є його син ОСОБА_2 , який є неповнолітнім та інтереси якого представляє його матір, як законний представник. В порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька.

У нинішній час, при зверненні позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (як законного представника ОСОБА_2 ) до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказані житловий будинок та на земельні ділянки, про що 15.02.2017р. та 19.09.2019р. нотаріусом було винесено відповідні постанови.

Необхідні нотаріусу документи сторони надати не можуть у зв`язку із втратою їх спадкодавцями. Чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту неможливо оформити спадщину. Згідно п. 5.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р., при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат.

Так як набуте за спадкуванням право власності сторонами не було оформлено, вони не в змозі отримати дублікат державного акту про право власності на землю.

Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) державного акта на право власності на земельну ділянку при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі державного акту нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця.

Та ж сама ситуація стосується і іншого спадкового об`єкта житлового будинку, який взагалі рахується за ОСОБА_7 на підставі даних погосподарської книги Новосільської сільської ради Ренійського району, у подальшому спадкоємцями не оформлювався, у зв`язку із чим не був внесений до єдиного державного реєстру прав власності на нерухомість.

Отже, після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на нерухомість та на земельні ділянки, як на об`єкти спадщини, можуть звернутися тільки спадкоємці.

Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана.

Під час розгляду справи судом позовні вимоги сторін були пред`явлені один до одного обопільно. Вимоги первинного позову позивачки щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування тільки на житловий будинок були повністю визнанні законним представником ОСОБА_2 , вимоги зустрічного позову щодо визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування тільки на земельні ділянки - також були повністю визнанні ОСОБА_1 . Таким чином, між сторонами фактично було здійснено перерозподіл спадщини, варіант якого вони визнали та щодо якого жодних заперечень не мали.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки, зустрічні позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи, викладені у позовах, знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог (як первинних так і зустрічних), обставин справи сторони не заперечують, визнають їх обопільно, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. За ч.ч. 4, 5 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 у справі є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (своїх батьків), ОСОБА_2 являється також спадкоємцем першої черги після смерті свого батька ОСОБА_5 .

У передбачений законом строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 не звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. ОСОБА_2 прийняв спадщину в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Як зазначили сторони, після смерті батьків у них були відсутні правовстановлюючі документи на спадкові житловий будинок та земельні ділянки. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво сторони не мають можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (мешкання у житловому будинку, догляд за його технічним станом), що стосується земельних ділянок, то ОСОБА_2 , діючий через свого законного представника, також фактично управляє та володіє ними (зберігає копії правовстановлюючих документів на земельні ділянки, розпоряджається щодо їх цільового використовування тощо).

Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї, ОСОБА_2 в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Сторони фактично перерозподілили між собою спадщину, проти такого варіанту поділу спадщини не заперечували, визнали його обопільно.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, а ОСОБА_2 на земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.4 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених сторонами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їхні вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1258, 1259, 1261, 1268, 1270, 1278 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

І. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

- житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 ( який складається в цілому з : житлового будинку літ. А загальною площею 70,70 кв.м., житловою площею 40,50 кв.м., допоміжною площею 30,20 кв.м.; літньої кухні літ. Б; навісу літ. б; сараю літ. В; вбиральні літ. Г; огорожі 1-4; споруди 5),

що належав ОСОБА_7 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІІ. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 (законний представник ОСОБА_3 ) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

- земельні ділянки площею 2,3047 га із кадастровим номером :01:002:0225 та площею 0,2436 га із кадастровим номером :01:005:0640 розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії ЯБ №439032 від 07.03.2006р. на право власності на земельну ділянку,

що належали ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник