Ухвала

Іменем України

29 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 332/4191/19

провадження № 61-4650ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» на ухвалу Заводського районного суду міста Запоріжжя від 22 січня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2019 року ТОВ «Технохімреагент» звернулося до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Держави Україна, представник відповідача Міністерство юстиції України про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади.

Ухвалою Заводського районного суду міста Запоріжжя від 22 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» залишено без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду міста Запоріжжя від 22 січня 2020 року по цій справі залишено без змін.

12 березня 2020 року до Верховного Суду електронною поштою надійшла касаційна скарга ТОВ «Технохімреагент» на ухвалу Заводського районного суду міста Запоріжжя від 22 січня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року у вказаній вище справі, яку ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2020 року касаційну скаргу ТОВ «Технохімреагент» на зазначені судові рішення, залишено без руху для усунення недоліків та запропоновано подати до Верховного Суду підписану оригіналом підпису редакцію касаційної скарги у письмовій формі. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк ТОВ «Технохімреагент» направило до суду матеріали на усунення недоліків, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 31 березня 2020 року.

У касаційній скарзі ТОВ «Технохімреагент», посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Технохімреагент» на вищезазначені судові рішення слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України).

У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і спір господарськими, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 ГК України.

Юрисдикція господарського суду поширюється на спір, що виник між сторонами, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Статтею 2 ГК України передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об`єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК України.

Відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Встановлено, що позивач ТОВ «Технохімреагент» - є юридичною особою, позов пред`явлено до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, які також є юридичною особою.

Майнові відносини (у розумінні статті 4 ГК України) суб`єктів господарювання з юридичними особами, у тому числі тими, що не є суб`єктами господарювання (органами державної влади), регулюються ГК та ГПК України.

ТОВ «Технохімреагент» заявило вимогу до держави України в особі Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади. Така вимога не об`єднана з вимогою вирішити публічно-правовий спір та за своїм суб`єктним складом підпадає під дію статті 4 ГПК України, тому зазначений спір підвідомчий господарському суду.

Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 454/1641/16, провадження № 14-563цс19.

Аналогічні правові висновки також висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від: 15 березня 2018 року у справі № 461/1930/16 (провадження № 14-60цс18), 05 червня 2019 року у справах № 454/1690/16 (провадження № 14-152цс19) та № 454/2181/16 (провадження № 14-226цс19), 18 вересня 2019 року у справі № 757/37226/17 (провадження № 14-452цс19).

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у цій справі, оскільки спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 454/1641/16, провадження № 14-563цс19 висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа не підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 403 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги ТОВ «Технохімреагент» ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктами 1, 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» на ухвалу Заводського районного суду міста Запоріжжя від 22 січня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська