ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Херсон

Справа №666/511/16-ц

Провадження № 22-ц/819/711/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

судді: Кузнєцова О.А.

Приходько Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Прохоренко В.В., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 08 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 29000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Своїм підписом у заяві позичальник підтвердила, що анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, які опубліковані на сайті банку http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає укладений між сторонами кредитний договір.

В порушення взятих на себе зобов`язань позичальник умови договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим допустила утворення заборгованості, яка станом на 26 січня 2016 року становить 18180,13грн., з яких: 1985,61грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12240,70грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 2850,00грн. - заборгованість за пенею та комісією, 250,00грн - штраф (фіксована частина) та штраф (процентна складова) у розмірі - 853,82грн., яку банк просив стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі у сумі 1378,00грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 08 вересня 2008 року у розмірі 1985,61грн., а також судові витрати по справі у сумі 150,47грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду від 25 листопада 2019 року, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким ці позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В решті рішення суду залишити без змін.

Скарга мотивована тим, що відмовивши у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, суд першої інстанції помилково вказав про відсутність правових підстав для їх стягнення, у тому числі, не звернув увагу на те, що в анкеті-заяві підписаній позичальником, сторонами кредитного договору була погоджена процентна ставка за користування кредитом.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалася.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 29000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Складовою укладеної між сторонами угоди є заява клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку.

У заяві ОСОБА_1 зазначила про свою згоду на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, та, що вона ознайомилася і погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, з моменту підписання анкети-заяви між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом приєднання такої особи до запропонованого банком договору.

На виконання умов договору ОСОБА_1 був відкритий картковий рахунок та видано кредитні картки № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 , зі строком перевипущеної картки до останнього дня липня 2015 року. Зазначені обставини підтверджуються довідкою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.81, 83).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Звернувшись до суду з позовом, банк вказав, що позичальник порушила умови кредитного договору, унаслідок чого утворилася заборгованість в загальному розмірі 18180,13грн., яка складається з: 1985,61грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12240,70грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 2850,00грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250,00грн - штраф (фіксована частина) та штраф (процентна складова) у розмірі - 853,82грн. (розрахунок заборгованості а.с.6-15).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення лише тіла кредиту у розмірі 1985,61грн., суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для стягнення з відповідача, у тому числі нарахованих процентів за користування кредитними коштами, вказавши, що надані банком Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису позичальника, а позивач не довів належними та допустимими доказами, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, та, що саме з ними був ознайомлений та згоден відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, зокрема, щодо тарифів АТ КБ «ПриватБанк» та розміру процентів за користування кредитом.

Проте, повністю погодитися з висновком суду не можна.

Так, поза увагою суду залишилося те, що в анкеті-заяві клієнта про надання кредитних коштів сторони погодили базову процентну ставку за користування кредитом на рівні 2,5% в місяць на залишок заборгованості, з розрахунку 360 днів у році, що становить 30% річних. Ця заява підписана ОСОБА_1 ( а.с. 16 зв.бік).

Таким чином, доведеними перед судом є умови кредитного договору, погодженого сторонами, щодо визначення процентної ставки за користування кредитними коштами.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно частини третьої цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Частиною четвертою вказаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною в кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановленому кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Матеріали справи не містять доказів щодо обізнаності позичальника про підвищення банком процентної ставки за користування коштами.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що розмір процентної ставки до 30 серпня 2014 року становив 30% на суму залишку заборгованості за кредитом, тобто за погодженою ставкою (дата міститься у розрахунку заборгованості).

01 вересня 2014 року АТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку збільшив процентну ставку до 34,8%, а з 01 квітня 2015 року до 43,20%.

Ураховуючи, що збільшення процентної ставки проведено банком у односторонньому порядку (ст.1056-1 ЦК України), без повідомлення позичальника, суд апеляційної інстанції вважає, що стягненню підлягає заборгованість по процентам, нарахована до 30 серпня 2014 року (остання дата, коли проценти нараховувалися по відсотковій ставці 30%) у розмірі 1641,31грн. Також слід зауважити, що нарахування банком процентів поза межами строку дії договору (31 липня 2015року) є неправомірним.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1641,31грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається (стаття 367 ЦПК України).

Згідно положень ч.13 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову та апеляційної скарги, стягненню з відповідача на користь банку підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог (20%), пов`язані зі сплатою банком судового збору в судах першої та апеляційної інстанціях, в розмірі 689,00грн. = (1378,00грн. х 20,00%) + (2067,00грн. х 20,00%).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25листопада 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1641,31грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 689,00грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно ст.389 ч.3 п.2, ст.19 ч.6 п.1 ЦПК України.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: О.А. Кузнєцова

Л.А. Приходько