справа № 756/7202/19 головуючий у суді І інстанції Диба О.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та відсотків за договорами позики, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача загальну суму боргу у розмірі 205 547 доларів США та 92 956 євро за договорами позики, з яких: по договору позики від 01 березня 2017 року у розмірі 34 360 доларів США, за яким сума боргу з урахуванням 15 % річних з щоквартальною капіталізацією становить 46 127 доларів США; по договору позики від 08 травня 2017 року у розмірі 11 401 доларів США, за яким сума боргу з урахуванням 15 % річних з щоквартальною капіталізацією становить 15 299 доларів США; по договору позики від 08 травня 2017 року у розмірі 107 398 доларів США, за яким сума боргу з урахуванням 15 % річних з щоквартальною капіталізацією становить 144 121 доларів США; по договору позики від 08 травня 2017 року у розмірі 32 784 євро, за яким сума боргу з урахуванням 15 % річних з щоквартальною капіталізацією становить 43 994 євро; по договору позики від 08 травня 2017 року у розмірі 37 231 євро, за яким сума боргу з урахуванням 15 % річних з щоквартальною капіталізацією становить 49 962 євро.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 березня 2017 року та 08 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено п`ять договорів позики. Позичальник не повернула отримані у борг кошти, а також проценти в обумовлені договорами строки. Позивач зазначає, що він направляв на адресу відповідача вимогу про повернення грошових коштів за договорами позики та сплати відсотків, а також повідомляв останню про розірвання договорів. Проте, вимога була залишена ОСОБА_3 поза увагою.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01 березня 2017 року в розмірі 34 360 доларів США; заборгованість за договором позики від 08 травня 2017 року в розмірі 11 401 доларів США; заборгованість за договором позики від 08 травня 2017 року в розмірі 107 398 доларів США; заборгованість за договором позики від 08 травня 2017 року в розмірі 32 784 Євро; заборгованість за договором позики від 08 травня 2017 року в розмірі 37 231 Євро. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення по договорах позики сум боргу з урахуванням комісії в розмірі 15 % річних з щоквартальною капіталізацією через неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 15 % річних з щоквартальною капіталізацією по договорам позики: від 01 березня 2017 року, укладеного на суму 34 360 доларів США, у розмірі 11 767 доларів США; від 08 травня 2017 року, укладеного на суму 11 401 доларів США, у розмірі 3 898 доларів США; від 08 травня 2017 року, укладеного на суму 107 398 доларів США, у розмірі 36 723 доларів США; від 08 травня 2017 року, укладеного на суму 32 784 євро, у розмірі 11 210 євро; від 08 травня 2017 року, укладеного на суму 37 231 євро, у розмірі 12 731 євро.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що з урахуванням ст. 1048 ЦК України договорами позики було передбачено одержання від позичальника процентів від суми позики та розмір і порядок одержання процентів. Суд першої інстанції застосував ч. 6 ст. 1061 ЦК України як аналогію правовідносин між банківською установою та вкладниками банку. Однак, суд не прийняв до уваги саме норму ст. 1048 ЦК України, а також норми ст. 6, 626, 627 ЦК України. Позивач посилається на постанову Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-36цс14. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику.

Отже, рішення суду першої інстанції переглядається в частині відмови у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно договору позики від 01 березня 2017 року ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_1 34 360 доларів США зі сплатою комісії у розмірі 15 % від суми позики з щоквартальною капіталізацією строком до 01 травня 2018 (а.с.47).

Згідно договору позики від 08 травня 2017 року ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_1 11 401 доларів США зі сплатою комісії у розмірі 15 % від суми позики з щоквартальною капіталізацією строком до 07 травня 2018 року (а.с.48).

Згідно договору позики від 08 травня 2017 року ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_1 107 398 доларів США зі сплатою комісії у розмірі 15 % від суми позики з щоквартальною капіталізацією строком до 07 травня 2018 року (а.с.49).

Згідно договору позики від 08 травня 2017 року ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_1 32 784 євро зі сплатою комісії у розмірі 15 % від суми позики з щоквартальною капіталізацією строком до 07 травня 2018 року (а.с.50).

Згідно договору позики від 08 травня 2017 року ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_1 37 231 євро зі сплатою комісії у розмірі 15 % від суми позики з щоквартальною капіталізацією строком до 07 травня 2018 року (а.с.51).

07 квітня 2019 року ОСОБА_1 направив ОСОБА_3 повідомлення про дострокове розірвання договорів позики (а.с.52).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не повернула суму позики, а, отже, не виконала свої зобов`язання за договорами. До спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ст. 1061 ЦК України.

Апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що укладеними між сторонами договорами позики визначено сплату комісії у вигляді процентів у розмірі 15 % річних від суми позики з поквартальною капіталізацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом договорів позики ОСОБА_1 передав відповідачу кошти до 01 травня 2018 року та до 07 травня 2018 року. Умовами договорів було визначено їх пролонгацію на один рік, якщо жодна зі сторін не повідомить іншу про небажання продовжувати строк їх дії. 07 квітня 2019 року ОСОБА_1 направив ОСОБА_3 повідомлення про дострокове розірвання договорів позики. Отже, 01 та 07 травня 2019 року настав строк повернення ОСОБА_3 боргу та відсотків за договорами позики.

Договорами позики не було визначено сплату відсотків поквартально, а, отже, такі відсотки підлягають сплаті після закінчення строку дії договорів, що визнано представником позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. У зв`язку з цим, поквартальне включення позивачем відсотків до основної суми боргу та відповідно у зв`язку з цим збільшення суми боргу, не ґрунтується на положеннях укладеного сторонами договору та не відповідає вимогам ст. 1046 ЦК України.

Так, у відповідності до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Зі змісту укладених сторонами договорів позики вбачається, що відповідач зобов`язана повернути суму позики та відсотки в день закінчення договору, а, відтак, поквартальне зарахування позивачем до суми позики відсотків за користування коштами, строк сплати яких не настав, та право на які позивач не набув суперечить вимогам ст. 1046 ЦК України в частині обов`язку позикодавця передати у власність другої сторони певні кошти.

Отже, за умови відсутності такої передачі нарахування відсотків на суму що не була передана боржнику є безпідставним, а, відтак, вимоги позивача про стягнення на його користь суми відсотків, що нарахована на капіталізовані відсотки задоволенню не підлягають.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що на користь позивача з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування коштами за договором позики від 01 березня 2017 року за період з 01 березня 2017 року по 01 травня 2019 року, а за договорами позики від 08 травня 2017 року за період з 08 травня 2017 року по 07 травня 2019 року.

1. Розмір відсотків за договором позики від 01 березня 2017 року на суму 34 360 доларів США за період з 01 березня 2017 року по 01 травня 2019 року становитиме 11 183,47 доларів США, у відповідності до розрахунку складеного за умовами укладеного сторонами договору:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
34360дол. США01.03.201701.05.2019
Дата початку нарахування:01.03.2017.

Дата закінчення нарахування:01.05.2019.

Відсоткова ставка:15% річних.

Розраховується за формулою:

[Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки
01.03.201701.05.20.001511 183.47
Всього: 792 11 183.47

2. Розмір відсотків за договором позики від 08 травня 2017 року на суму 11 401 доларів США за період з 08 травня 2017 року по 07 травня 2019 року становитиме 3 420,30 доларів США, у відповідності до розрахунку складеного за умовами укладеного сторонами договору:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
11401дол. США08.05.201707.05.2019
Дата початку нарахування:08.05.2017.

Дата закінчення нарахування:07.05.2019.

Відсоткова ставка:15% річних.

Розраховується за формулою:

[Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки
08.05.201707.05.21.00153 420.30
Всього: 730 3 420.30

3. Розмір відсотків за договором позики від 08 травня 2017 року на суму 107 398 доларів США за період з 08 травня 2017 року по 07 травня 2019 року становитиме 32 219,40 доларів США, у відповідності до розрахунку складеного за умовами укладеного сторонами договору:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
107398дол. США08.05.201707.05.2019
Дата початку нарахування:08.05.2017.

Дата закінчення нарахування:07.05.2019.

Відсоткова ставка:15% річних.

Розраховується за формулою:

[Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки
08.05.201707.05. 398.0015 32 219.40
Всього: 730 32 219.40

4. Розмір відсотків за договором позики від 08 травня 2017 року на суму 32 784 євро за період з 08 травня 2017 року по 07 травня 2019 року становитиме 9 835,20 євро, у відповідності до розрахунку складеного за умовами укладеного сторонами договору:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
32784євро08.05.201707.05.2019
Дата початку нарахування:08.05.2017.

Дата закінчення нарахування:07.05.2019.

Відсоткова ставка:15% річних.

Розраховується за формулою:

[Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки
08.05.201707.05.24.00159 835.20
Всього: 730 9 835.20

5. Розмір відсотків за договором позики від 08 травня 2017 року на суму 37 231 євро за період з 08 травня 2017 року по 07 травня 2019 року становитиме 11 169,30 євро, у відповідності до розрахунку складеного за умовами укладеного сторонами договору:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
37231євро08.05.201707.05.2019
Дата початку нарахування:08.05.2017.

Дата закінчення нарахування:07.05.2019.

Відсоткова ставка:15% річних.

Розраховується за формулою:

[Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки
08.05.201707.05.21.001511 169.30
Всього: 730 11 169.30

Загальний розмір відсотків відповідно до чотирьох договорів позики від 08 травня 2017 року становить 35 639,70 доларів США (3 420,30+32 219,4) та 21 004,50 євро (9 835,20+11 169,30), а за договором позики від 01 березня 2017 року - 11 183,47 доларів США.

При цьому, заперечення представника відповідача щодо відсутності підстав до стягнення з відповідача процентів, оскільки укладеними договорами передбачено сплату комісії, а не процентів, апеляційний суд відхиляє, як такі, що на вимогах закону не ґрунтуються, виходячи з наступного.

Комісія - грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Банківська комісія береться також за оплату чеків, розміщення депозитів, виконання постійних доручень, пряме дебатування.

Банківська комісія - це винагорода за здійснення банком банківських операцій. Правова основа комісійної винагороди за банківські послуги - договір, за яким одна сторона - банк - зобов`язується здійснювати банківські операції від свого імені в інтересах клієнтів, які, у свою чергу, беруть на себе зобов`язання за здійснення цих операцій сплачувати на користь банку комісійну винагороду за банківські послуги згідно з банківськими тарифами.

Зі змісту укладених між сторонами договорів вбачається, що кошти були надані відповідачу на умовах оплати комісії в розмірі 15 % річних від суми позики.

При цьому, укладені договори позики не містять положень, що зазначені проценти мають бути сплачені за будь-які інші, відмінні від плати за користування коштами, послуги.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, не дивлячись на те, що сторони визначені договором 15 % річних назвали комісією, за своєю суттю та змістом договору зазначені кошти є платою боржника за користування коштами позикодавця, що згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України є процентами.

За таких обставин рішення, суду першої інстанції в частині відмови у стягненні відсотків підлягає скасуванню в силу ст. 376 ЦПК України через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права з прийняття в цій частині постанови по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір на загальну суму 24 012 грн. 50 коп. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (97,2 %) на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 23 340 грн. 15 коп.

В іншій частині рішення не оскаржувалося, а, відтак, в апеляційному порядку не переглядається.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 червня 2020 року в частині відмови у стягненні відсотків за договорами позики та в частині розподілу судових витрат скасувати та прийняти в цій частині постанову.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення відсотків за договорами позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , відсотки за договором позики від 01 березня 2017 року у розмірі 11 183.47 (одинадцять тисяч сто вісімдесят три) доларів США, 47 центів США, відсотки за договорами позики від 08 травня 2017 року у розмірі 35 639.70 (тридцять п`ять тисяч шістсот тридцять дев`ять) доларів США, 70 центів та 21 004.50 (двадцять одна тисяча чотири) євро, 50 центів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення відсотків відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 23 340,15 (двадцять три тисячі триста сорок) гривень, 15 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2020 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.