Ухвала

17 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 754/14404/18

провадження № 61-3084ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Севеко» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 лютого 2020 року засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у вищевказаній справі.

У касаційній скарзі заявник зазначала клопотання про відстрочення сплати судового збору або зменшення розміру судового збору, що підлягає сплаті до 2 102,00 грн, яке обґрунтовувала тим, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу. Крім того, у неї на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, батько якої ухиляється від сплати аліментів.

На підтвердження зазначеного, надала наступні докази: копію трудової книжки, з якої убачається, що ОСОБА_2 з 15 червня 2019 року перебуває у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Май Профіт», довідку від 10 лютого 2020 року № КМП00000001 видану Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Май Профіт», з якої убачається, що дохід ОСОБА_1 з 15 червня 2019 року по 31 грудня 2019 року склав 27 388,89 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору або зменшення його розміру відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху для усунення виявлених недоліків до 06 квітня 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення ухвали, зокрема: запропоновано скаржнику сплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду у розмірі 23 365,58 грн або надати інші докази на підтвердження річного доходу заявника за попередній календарний рік. Крім того, даною ухвалою заявника повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду, а саме: касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

На виконання вимог зазначеної вище ухвали 06 квітня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору в розмірі 23 365,58 грн.

До зазначеного клопотання додані копія трудової книжки, що вже надавалась заявником при поданні касаційної скарги, та копія довідки про заробітну плату за 2019-2020 роки з аналогічними відомостями, що надавались заявником у довідці про заробітну плату при поданні касаційної скарги.

З наданих документів неможливо встановити річний дохід ОСОБА_1 за попередній календарний рік і факт того, що судовий збір перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу, а тому заявник не підтвердила належними доказами наявність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Отже, станом на 17 квітня 2020 року заявником ухвалу Верховного Суду від 05 березня 2020 року не виконано.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 17 квітня 2020 року, недоліки касаційної скарги не усунуто, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Севеко» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков