Справа № 739/196/20
Номер провадження 2/739/210/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря - Худорба Р.Г.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання за ним права власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько

ОСОБА_2 . Після смерті батька відкрилась спадщина, яку позивач прийняв належним чином. До спадкової маси входить також житловий будинок по АДРЕСА_1 . У лютому 2020 року позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, але нотаріус роз`яснила, що видати свідоцтво вона не може у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на вказаний вище житловий будинок. З огляду на це він змушений звернутися до суду за захистом свого права власності.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Биринської сільської ради у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву з проханням провести судовий розгляд без представника сільської ради в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення заявлених вимог.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Бирине Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер ОСОБА_2 (а.с.8).

З наявної у матеріалах справи довідки виконавчого комітету Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №420 від 17.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був господарем домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , розташований будинок літера «А-1», 1975 року забудови, сарай літера «Б-1», сарай літера «В-1», сарай літера «Д-1», погріб літера «п/г-1», загальна вартість даного житлового будинку та надвірних будівель становить 34 804 грн. 00 коп. (а.с. 13-17). Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_2 останнім зареєстроване не було.

Згідно частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Таким чином довідкою виконавчого комітету Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області підтверджується право приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок, збудований у 1975 році, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.02.1963 року батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_2 (а.с.9).

Позивач належним чином прийняв спадщину свого батька ОСОБА_2 , про що свідчить Витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 59333536 від 07.02.2020 року. Згідно якого, Новгород-Сіверською районною державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за №49182777 за заявою ОСОБА_1 , як спадкоємця першої черги. На ім`я останнього 17.09.2010 року видано Свідоцтво про право на спадщину серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай), розміром 8,32 га в умовних кадастрових гектарах із земель КСП ім. Горького, с.Бирине Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.10-11). Отже, ОСОБА_1 належним чином прийняв спадщину свого батька ОСОБА_2 в силу положень статей 1218, 1220, 1261, 1269 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та є його єдиним спадкоємцем.

Отже, після смерті ОСОБА_2 спадщина останнього, до складу якої входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й право власності на вказаний вище житловий будинок, з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця за законом ОСОБА_1 , тобто до позивача.

Як вбачається з відповіді Новгород-Сіверської районної державної нотаріальної контори, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки відсутні документи, які посвідчували право власності спадкодавця на вказане майно (а.с.23).

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин, враховуючи, що позивач набув право власності на житловий будинок, який належав його батьку ОСОБА_2 , однак це право не визнається через відсутність на будинок правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивача, визнавши за ним у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.

Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі - житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 392, 1218, 1220, 1261, 1269 Цивільного кодексу України, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», статтями 76-81, 83, 200, 206, 247,258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (десять).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.О.Кочура