СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3695/20
ун. № 759/6095/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В., перевіривши виконання вимог ст. 187 ЦПК України у справі за позовом Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДІГО КОМПАНІ» Козачка Сергія Миколайовича до Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2020 року до суду надійшов позов Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДІГО КОМПАНІ» Козачка Сергія Миколайовича до Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві про скасування арешту майна. Позивач просить скасувати арешт, накладений в рамках кримінального провадження №0000103 на виконання ухвали Печерського районного суду м.Києва про арешт коштів боржника від 24.06.2015 на розрахункові рахунки та грошові кошти на них ТОВ «ІНДІГО КОМПАНІ», які відкриті в АТ «АЛЬФА-БАНК», що на праві власності належать ТОВ «ІНДІГО КОМПАНІ». Обґрунтовує свої вимоги тим, що оскільки Святошинським управлінням поліції ГУ НП в м.Києві розслідувалось кримінальне провадження №0000103, розпочате 04.03.2015, яке згідно з постановою слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції ГУ НП в м.Києві від 11.01.2018 було закрито на підставі ч.1 ст. 284 КПК України. У зв`язку з чим, враховуючи правову позицію, викладену у Постанові Великої палати Верховного Суду від 15.05.2019 по справі №37772/2904/17-ц спір має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Вивчивши матеріали справи, з урахуванням вимог чинного законодавства доходжу до таких висновків.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 19 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

В порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Відповідно до частини першої статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України).

У частинах першій-третій статті 170 КПК України у редакції закріплено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Частиною п`ятою статті 171 КПК України визначено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження ? судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження і, разом з тим, чинним цивільно-процесуальним законом не передбачена можливість такого захисту у порядку цивільного судочинства.

Якщо обмеження прав позивача щодо нерухомого майна відбулися в порядку кримінального судочинства, оцінку правомірності процесуального документа, ухваленого в порядку кримінального судочинства, не може бути надано у порядку іншого, а саме цивільного судочинства, оскільки КПК України передбачено порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 640/17552/16-ц та від 23 травня 2018 року в справі № 569/4374/16-ц.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду також при розгляді справ № 335/12096/15-ц (постанова від 15 травня 2018 року), № 569/4374/16-ц (постанова від 23 травня 2018 року) та № 296/8586/16-ц (постанова від 07 листопада 2018 року) дійшла до висновку про те, що скасування арешту, який був накладений за правилами кримінального судочинства, підлягає розгляду у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом.

В даному випадку, арешт на майно, співвласником якого є позивач, було накладено в кримінальному провадженні, а тому питання про скасування такого арешту не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Посилання позивача на правову позицію, викладену у Постанові Великої палати Верховного Суду від 15.05.2019 по справі №37772/2904/17-ц суд відхиляє, оскільки вони не стосуються предмету розгляду за даним позовом, так як регламентують питання скасування арешту на майно, накладеного за правилами КПК України 1960 року, положеннями якого передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі - або одночасно з винесенням постанови про її закриття (частина перша статті 214), або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба (частина шоста статті 126), що не було ефективним способом захисту прав володільця майна в кримінальному провадженні.

Із даної позовної заяви вбачається ж те, що арешт на майно, співвласником якого є позивач, було накладено в кримінальному провадженні №0000103 від 04.03.2015 за правилами діючого Кримінального процесуального кодексу, який передбачає чіткий ефективний механізм вирішення питання про зняття арешту з майна за клопотанням його власника.

При цьому, що позивачеві роз`яснюється право звернутися до суду, який здійснює судовий розгляд, з клопотанням про скасування арешту майна згідно з правилами ч.1 ст.174 КПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 174 КПК України, ст.ст. 186, 259, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДІГО КОМПАНІ» Козачка Сергія Миколайовича до Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві про скасування арешту майна.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції суду, який здійснює розгляд кримінального провадження.

Ухвалу може бути оскаржено Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Войтенко