Справа №613/946/19 Провадження № 2/613/21/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м.Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Харченка С.М., за участю секретаря Мізяк М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.04.2012 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладенні договору відповідач підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та Правилами користування платіжною карткою, які викладені на офіційному сайті банку http://privatbank.ua складають укладений кредитний договір. За умовами цього договору власник картрахунку, тобто відповідач, надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку та зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, яким визнається короткостроковий кредит, що надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що відображено у складеному АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунку заборгованості.

За умовами договору погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями повинно було здійснюватися в наступному порядку: з "1" по "25" число кожного місяця відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) на погашення заборгованості за кредитом, однак відповідач у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України зобов`язання за вказаним договором не виконав, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 25.06.2019 року у розмірі 98525,42 грн., з яких: 34303,32 грн. - заборгованість за тілом кредита; 22847,96 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 36206,26 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 0,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу від 100 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина); 4667,88 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн.

Представник позивача АТ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням цивільну справу слухати без її участі та участі її представника, уточнила, що надані по справі відзив та пояснення на позовні вимоги підтримує та просить їх врахувати при ухваленні рішення. При цьому просила врахувати ті обставини, що вона на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років, добровільно сплатила суму 17452,14 грн. та крім того врахувати ст.551 ЦК України та зменшити стягнення пені за позовом.

Згідно змісту відзиву, позивач з позовними вимогами не згодна. Згідно поданого позову Банк стверджує, що Умови і правила надання банківських послуг і ознайомлення з ними є укладення договору про надання кредиту. Такі ствердження не відповідають чинному законодавству України. Розрахунок наданий банком щодо боргу тіла кредиту, процентів, пені є невірним. Відповідно до наданого розрахунку, де Банк підтверджує, що до вересня 2017 року в неї відсутні нарахування процентів штрафних санкцій. В подальшому на суму тіла кредиту нараховуються проценти - 3% і 7,2%. Нараховані суми процентів у наступному місяці дораховували до основного тіла кредиту, незаконно його збільшили і з даної збільшеної суми нараховуються відсотки за користування кредиту та суми штрафних санкцій. При цьому збільшувалося тіло кредиту, який їй не видавався і збільшувалася сума нарахування відсотків за користування кредитів, з 3,6% до 7,2 %, що є незаконним нарахуванням, відповідно до вищевказаних норм законодавства України. Крім того, зазначила, що відповідно до її підрахунку сума тіла кредиту та нарахування відсотків, штрафні санкції змінюються. Банк самостійно з карткового рахунку при наявності коштів знімає кошти для погашення боргу.

Згідно змісту відповіді на відзив, наданої представником позивача, доводи відповідача про те, що договір ним не підписувався та не укладався, можуть бути підставою для визнання його судом недійсним. Однак позов про визнання кредитного договору недійсним у встановленому порядку не заявлявся і предметом судового розгляду не був. Правом на оспорення даного договору у судовому порядку ще до звернення позивача з позовом жодна зі сторін не скористалися. Крім того, у відповіді зазначено, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою, якою підтверджується, що позичальник ознайомлений з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами, позичальник підтвердила свою згоду на те, що заява, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. У зв`язку з чим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо права односторонньої зміни тарифів та інших умов обслуговування. Клієнт на сьогоднішній день не зверталася до Банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціювала розірвання договору, більше того активно користувалася картою, що говорить про прийняття клієнтом діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення відповідача є необґрунтованими. Щодо наданого Банком розрахунку заборгованості зазначено, що із виписки вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому її твердження щодо незнання тарифі, умов та привал не відповідають дійсним обставинами справи. Крім того, в відповіді на відзив зазначено, що відповідачу за порушення зобов`язання було нараховано пеню та зазначено в колонці «Сума комісії та пені». Зазначення в одному стовпчику розрахунку заборгованості та пені не суперечить ні положенням договору, ні чинному законодавству, а здійснено з метою наглядного розрахунку діючої заборгованості по кредиту. Щодо нарахування тіла кредиту зазначено, що згідно умов кредитного договору, а саме п.2.1.1.12.2 сплата відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. У разі, якщо в дату нарахування відсотків згідно цих умов, клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Відповідно до п.2.1.1.12.1 під борговим зобов`язанням за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Щодо строків позовної давності представником позивача зазначено наступне, що за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання да договором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги.

Крім того, представником відповідача були надані письмові пояснення, згідно змісту яких позивач з позовними вимогами не згодна, при цьому зазначила, що в 2012 році нею був відкритий звичайний картковий рахунок на ОСОБА_3 на отримання допомоги, в зв`язку із смертю батька. Позивач зазначає, що після відкриття карткового рахунку в 2012 році їй банком було надано кредит на загальну суму 300 грн. На відкритий картковий рахунок вона не могла отримати кредит. На відкритий картковий рахунок вона не могла отримати кредит, оскільки він надається на кредитну картку «Універсальну», яку вона не отримували, але докази цього відсутні. Хто оформив на її ім`я кредит через картку «Універсальну» на загальну суму 300 грн. їй невідомо. На даний кредит банком були нараховані проценти і штрафні санкції та про ці обставини відповідачу було повідомлено в 2016 році при відкритті карткового рахунку на заробітну плату і отриманні картки «Універсальної». Представник банку повідомив, що картковий рахунок на заробітну плату не відкриють до погашення боргу, який позивач змушена була оплатити. Крім того, відповідач та її представник в письмових поясненнях зазначають, що в 2016 році при відкритті карткового рахунку у АТКБ «ПриватБанк» для перерахування та отримання заробітної плати і наданні картки «Універсальна» їй не роз`яснювалися. Вперше, послугами банку відповідач скористалася в 2016 році. При наданні їй банком кредиту вона скористалася в 2016 році. При наданні Банком кредиту їй не було роз`яснено порядок погашення кредиту, умови щодо нарахування відсотків за користування кредитом, штрафні санкції за прострочення тіла кредиту. Відповідач до 31 серпня 2017 року своєчасно погашала взятий кредит і процентні та штрафні санкції не нараховувалися. У серпні 2017 року відповідач захворіла, їй була проведена операція і по цій причині з вересня 2017 року виникла заборгованість по взятому кредиту. На її звернення щодо збільшення строків погашення кредиту відповідачу банком було відмовлено. В своїх поясненнях позивач та її представник стверджують, що посилання позивача на ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг не відповідають дійсності та чинному законодавству України. Також зазначають, що розрахунок наданий банком щодо боргу тіла кредиту, процентів, пені є невірним та відповідно до наданої банком довідки про отримання суми кредиту та його погашення, сума тілу кредиту на 13.05.2019р. становить 17197,74 грн. За період розгляду справи в суді, банком самостійно з її карткового рахунку на погашення кредиту було знято - 17452,14 грн. Остаток суми за тілом кредиту відсутній, та як зазначає відповідач він погашений в повному обсязі. Щодо сплати процентів та штрафних санкцій відповідач зазначає, що не згодна, договірні зобов`язання по цим обставинам між сторонами укладені не були. В зв`язку з викладеним сторона відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір б/н від 07.04.2012 року, за яким остання отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк».

Встановлено, що у анкеті-заяві б/н від 07.04.2012 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , виявила бажання оформити на своє ім`я кредитну карту.

Відповідно до вищезазначеної анкети-заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ознайомлена та згодна із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою, Тарифами банку та Пам`яткою клієнта банку. Зазначила та засвідчила своїм підписом, що отримала їх та ознайомилася з їх змістом, висловила свою згоду, що зазначена вище заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, а також зобов`язався періодично ознайомлюватися з ними на сайті банку http://privatbank.ua

Положеннями Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті банку http://privatbank.ua, визначено, що форма договору, яка укладається між банком та держателем платіжної картки складається з заяви, пам`ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг, тарифів. Борговими зобов`язаннями визначено виконання держателем платіжної картки перед банком зобов`язань по договору про надання банківських послуг, а саме: зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, зобов`язання по сплаті винагороди банку. Простроченим кредитом визначено кредитні кошти, які були надані держателю платіжної картки та не були повернуті банку у строк, визначений договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Крім того, Умовами та Правилами надання банківських послуг визначено, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і позичальник, підписуючи їх, дає свою згоду на право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Згідно п.2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання).

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом на підставі п.2.1.1.12.2.1 Договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.12.6.1 Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Умови нарахування штрафів визначені п.2.1.1.7.6, положеннями якого визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

Згідно з розрахунком, складеним АТ КБ «Приватбанк» заборгованість ОСОБА_1 за договором від 07.04.2012 року станом на 25.06.2019 року утворилася у розмірі 98525,42 грн. та складається з: 34303,32 грн. - заборгованість за тілом кредита; 22847,96 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 36206,26 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 780 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу від 100 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина); 4667,88 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5-10).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, за положеннями статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є завищеною, не відповідає передбаченим у пункті шість статті 3, частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

З огляду на приписи частини третьої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, щодо сплати споживачем пені за прострочення повернення кредиту.

У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (ч.3 ст.551 ЦК України).

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання).

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, судом встановлено, що на підставі розрахунку наданого АТ КБ «Приватбанк» заборгованість ОСОБА_1 за договором від 07.04.2012 року станом на 25.06.2019 року утворилася у розмірі 98525,42 грн. та складається з: 34303,32 грн. - заборгованість за тілом кредита; 22847,96 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 36206,26 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 780 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу від 100 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина); 4667,88 грн. - штраф (процентна складова)

При цьому, дослідивши виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 , судом було встановлено, що банком після складання позову до суду, здійснювалися щомісячні списання коштів з карткового рахунку відповідача (автоматичні погашення заборгованості), які в загальному розмірі склали 17452,14 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що сума заборгованості за тілом кредиту, яка підлягає стягненню з відповідача, за мінусом суми сплаченої нею після пред`явлення до позову, становить 16851,18 грн. (34303,32 грн. - 17452,14 грн.) та саме ця сума заборгованості за тілом кредита підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Також слід зазначити, що вимога про нарахування та сплату пені за договором, є явно завищеною та такою, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. При цьому, судом враховується, що розмір заборгованості за тілом кредиту станом складає 16851,18 грн., а отже нарахована банком пеня в розмірі 36206,26 грн., значно більша від вказаного вище розміру боргового зобов`язання.

Беручи до уваги встановлену неспівмірність, враховуючи засади справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір пені до 16851,18 грн., що кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у справі № 61-6520 св 18 від 07.03.2018.

Щодо позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення штрафів суд зазначає таке.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв`язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов`язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня.

Оскільки вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача штрафів у сумі 500 грн. та 4667,88 грн. не ґрунтуються на законі, вони задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», а саме: стягнення з відповідача на користь банку суми заборгованості за тілом кредиту 16851,18 грн., простроченим тілом кредиту у розмірі - 22847,96 грн. та пені у розмірі 16851,18 грн., що становить 56550 грн. 32 коп. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заперечення стороною відповідача факту отримання кредитної картки, незгоду з наявністю та розрахунком розміру заборгованості, суд до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та не є підставою для відмови в задоволенні позову.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 76, 81,82,133,136,141, 244-245 , 259, 263 - 265, 268 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.04.2012 року у розмірі 56550 гривень 32 копійки та судовий збір у сумі 1921 гривні, всього 58471 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста сімдесят одну) гривню 32 (тридцять дві) копійки.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення суду складено 23 жовтня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області.

Суддя