Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1282/20

Провадження № 2/348/806/20

23 жовтня 2020 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у м. Надвірна Івано-Франківської областіцивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.

30.07.2020 позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 34762,17 гривень та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те,що відповідач звернувся до позивача з заявою № б/н від 01.08.2007, на підставі якої позивач відкрив відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 250,00 гривень, а потім розмір кредитного ліміту було збільшено, оскільки відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою позивача. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання неналежно виконував, і через це у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

30.07.2020 одночасно з позовною заявою позивач подав клопотання про проведення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

11.08.2020 суд прийняв до розгляду позовну заяву і відкрив провадження у справі, постановивши проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію даної ухвали, позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримав 15.08.2020.

Станом на 09.10.2020 відповідач відзив на позовну заяву не подав. Строк для подання відзиву на позовну заяву закінчився 01.09.2020.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд встановив:

Відповідно до заяви відповідача від 01.08.2007, яка підписана сторонами, ОСОБА_1 просив встановити йому на карту кредитний ліміт у розмірі 250,00 гривень. Відповідач ствердив своїм підписом, що: ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку; у разі порушення термінів платежів підлягає сплаті штраф у розмірі 250,00 гривень + 5% від суми позову; банк має право збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт, поінформувавши про це позичальника. Відсоткова ставка, що визначена у розмірі 1,9% на місяць та щомісячна комісія у розмірі 1%, вказані після підпису відповідача на вказаній заяві.

Згідно з випискою за договором від 01.08.2007 № б/н у відповідача виникла заборгованість за період починаючи з 06.02.2018 до 01.04.2020.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 01.08.2007 № б/н станом на 30.09.2019 заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 29766,00 гривень; заборгованість за простроченими відсотками становить 4996,17 гривень. Загальний розмір заборгованості - 34762,17 гривень.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача: 01.08.2007 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 21600,00 гривень; з 16.02.2010 - 250,00 гривень; з 22.10.2011 - 60,00 гривень; з 26.10.2011 - 5300,00 гривень; з 07.02.2017 - 15000,00 гривень; з 06.02.2018 - 20000,00 гривень; з 25.10.2018 - 0,00 гривень.

З моменту укладення договору неодноразово здійснювався перевипуск карти відповідача, строк дії кредитної карти до жовтня 2021 року, що стверджується довідкою про видачу кредитних карток відповідачу.

Оцінка суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом.

Судом встановлено, що заборгованість, яка є предметом даного спору виникла у відповідача починаючи з 06.02.2018. До цього у відповідача виникала заборгованість однак 06.02.2018 заборгованість була погашена у повному обсязі. Цього ж дня позивач збільшив відповідачу кредитний ліміт з 15000,00 до 20000,00 гривень. На виконання умов договору, визначених у заяві від 01.08.2007, позивач повідомив про збільшення кредитного ліміту відповідача, оскільки за період з 06.02.2018 до 07.02.2018 останній здійснив зняття готівки з кредитної карти на загальну суму 19121,00 гривень та витратив на покупки ще 621,52 гривень, крім того у подальшому теж розплачувався кредитною картою у межах встановленого кредитного ліміту, що стверджується випискою за договором від 01.08.2007 №б/н. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача з 06.02.2018 кредитний ліміт не збільшували, а з 25.10.2018 - взагалі скасували.

Відповідно до ст.1054 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Однак, згідно з позовною заявою позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 29766,00 гривень, що не відповідає розміру кредитного ліміту, який було надано відповідачу згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти. Доказів, які б підтверджували збільшення кредитного ліміту до такої суми позивач не надав.

Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 20000,00 гривень, яка відповідає розміру кредитного ліміту, який був збільшений позивачем 06.02.2018 та яка була фактично надана відповідачу згідно з випискою за договором від 01.08.2007 № б/н.

Щодо стягнення заборгованості за відсотками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У позовній заяві позивач зазначає, що при підписанні заяви відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку. На підтвредження автентичності Умов та правил надання банківських послуг до справи долучено наказ про їх затвердження.

Суд з цього приводу зазанчає таке. Долучена до матеріалів позову копія Умов та правил надання банківських послуг не може вважатися складовою частиною кредитного договору, що укладений сторонами, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що саме з цим документом був ознайомлений відповідач перед підписанням заяви від 01.08.2007. Доказів того, що відповідача ознайомили з тарифами банку перед підписанням заяви суду також не надано, так само як і самих тарифів.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити своє право - бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу для ознайомлення з ним, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше з урахуванням конкретно наданої послуги.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов та правил кредитування, копія яких зараз надана суду.

Такого висновку дійшов і Верховний суд у складі Великої палати 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження №14-131цс19). Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відсоткова ставка за кредитним договором вказана у заяві про видачу кредиту після підпису відповідача. Тому, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений з розміром відсоткової ставки, яку встановив банк. Крім цього, у заяві зазначено, що кредит надано під 1,9 % на місяць з комісією 1 %. Однак, відповідно до виписки за договором від 01.08.2007 № б/н з відповідача стягували відсотки за користування кредитом у розмірі 3,6 % на місяць.

Враховуючи це суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків у розмірі 4996,17 гривень не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів, що відповідач як споживач банківських послуг був ознайомлений з встановленою відсотковою ставкою за користування кредитними коштами.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зврененні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102,00 гривень, що стверджується платіжним дорученням від 09.07.2020 №ІНВ99В36ТS.

Ціна позову - 34762,17 гривень. Позов задоволено частково, з відповідача підлягає стягненню 20000,00 гривень на користь позивача. Відтак на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме - 1209,36 гривень (20000,00 : 34762,17 х 2102 = 1209,36).

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнти частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок заборгованості за кредитним договором.

В задоволенні позовної вимоги в частині стягнення ще 14762,17 гривень заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1209,36 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", місцезнаходження: м. Київ вул. Грушевського 1 Д, ідентифікаційний код 14360570.

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний тексту рішення складено 23.10.2020.

Суддя Матолич В.В.