Єдиний унікальний номер 728/536/20
Номер провадження 2/728/267/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Пархоменка П.І.

за участі:

секретарів судового засідання - Горбач Н.Д., Петренко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі цивільну справу:

за позовом ОСОБА_1

до

відповідача ОСОБА_2

вимоги позивача: про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, що є спільною сумісною власністю,

учасники справи:

від позивача - ОСОБА_1 , адвокат Ковалюх В.М. (ордер серії ЧН №098208)

від відповідача - ОСОБА_2 , адвокат Мироненко С.В. (договір про надання правової допомоги від 7 квітня 2020 року)

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1.30 березня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, що є спільною сумісною власністю.

2.Позов обґрунтував тим, що з 11 січня 2003 року по 31 березня 2006 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області 31 березня 2006 року без його відома.

3.15 березня 2013 року сторони знову зареєстрували шлюб, хоча фактично шлюбні відносини між ними не припинялись.

4.31 серпня 2006 року сторони в період спільного проживання без реєстрації шлюбу та за спільні кошти придбали житловий будинок з надвірними будівлями.

5.Виходячи з наведених обставин позивач просив:

5.1. встановити факт його спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з 31 березня 2006 року по 15 березня 2013 року .

5.2. визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

6. Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.31-33) в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки під час придбання спірного нерухомого майна - 31 серпня 2006 року - вони з відповідачем однією сім`єю не проживали, шлюб між ними був розірваний 5 травня 2006 року і в рішенні про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, зазначено, що сторони спільно не проживають і шлюбних відносин не підтримують.

7. Відповідач вважає, що позовна заява не містить у собі належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт їх спільного проживання з позивачем однією сім`єю на момент придбання спірного будинку, і тому просить відмовити в задоволенні позову.

ІІ. Пояснення учасників справи.

8. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві (див. пункти 1-5).

Також позивач зазначив, що про порушення своїх прав він дізнався в 2020 році, оскільки дружина висловила позицію, що будинок належить їй особисто.

9. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, навели мотиви викладені у відзиві (див. пункти 6-7).

Відповідач додатково пояснила, що після першого розлучення з позивачем, вони на момент купівлі будинку спільно не проживали і ОСОБА_2 купила його за особисті кошти.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

10. Ухвалою суду від 31 березня 2020 року (а.с.23-24) було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

11. Ухвалою суду від 13 травня 2020 року (а.с.55) постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

12. Відповідачем подана заява про застосування строку позовної давності (а.с.57).

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.

13. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 4 від 11 січня 2020 року (а.с.9), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.8) та рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 березня 2006 року (а.с.7) підтверджуються періоди перебування позивача та відповідача у шлюбі.

14. Зокрема сторони з 11 січня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 31 березня 2006 року.

15. Також 15 березня 2013 року позивач та відповідач повторно уклали шлюб.

16. Відповідно до змісту рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 березня 2006 року (а.с.7) при розірвані шлюбу судом було встановлено, що сторони спільно не проживають, взагалі не підтримують шлюбних відносин. Судом надавався сторонам строк на примирення, але позивач надала заяву про скорочення наданого строку, оскільки сторони не примирились і не мають наміру зберегти сім`ю.

17. Договором купівлі-продажу жилого будинку від 31 серпня 2006 року (а.с.10) підтверджується придбання жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

18. При цьому, стороною у вказаному договорі купівлі-продажу є відповідач і на неї зареєстровано право власності на будинок, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11752538 від 6 вересня 2006 року (а.с.11).

19. Особистою заявою ОСОБА_2 від 31 серпня 2006 року (а.с.92), яку вона підписала при укладенні договору купівлі -продажу жилого будинку, остання стверджує той факт, що у шлюбі не перебуває, гроші, які витрачаються нею на придбання житлового будинку за цим договором, не є спільною сумісною власністю та є її особистою приватною власністю, і особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи їх частку), витрачені на купівлі житлового будинку, відсутні.

Факт відсутності шлюбних відносин перевірено нотаріусом по паспорту заявниці, де відсутня відмітка про реєстрацію шлюбу.

20. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 16 грудня 2003 року (а.с.12) позивач продав квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

21. Довідкою Виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області від 30 березня 2020 року № 899 (а.с.14), записами з Домової книги (а.с.15-16) підтверджується, що ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою АДРЕСА_3 з 30 жовтня 1997 року по 8 вересня 2006 року.

22. Згідно із довідкою голови вуличного комітету Дорошенко О.В. від 8 травня 2020 року (а.с.53) ОСОБА_1 проживав в АДРЕСА_3 з ОСОБА_2 з 1997 року по 31 серпня 2006 року однією сім`єю. Вели спільне господарство.

23. Згідно довідки Управління соціального захисту населення Бахмацької районної державної адміністрації (а.с.13) ОСОБА_1 отримує допомогу на догляд за інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1 вересня 2015 року по 28 лютого 2018 року, з 1 квітня 2018 року по даний час.

24. Згідно довідки Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 293 від 7 квітня 2020 року (а.с.36) станом на 31 грудня 2012 року право власності на об`єкт нерухомості - будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , був зареєстрований за ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу від 22 листопада 2005 року.

25. Згідно довідки Виконавчого комітету Бахмацької міської ради Бахмацького району Чернігівської області № 991 від 17 квітня 2020 року (а.с.39) ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 з 24 січня 2006 року по 25 лютого 2011 року, його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_4 були зареєстровані з 24 січня 2006 року по 15 січня 2008 року, що підтверджується записами в Домовій книзі (а.с.37-38).

26. Згідно із довідкою вуличкома ОСОБА_6 від 14 травня 2020 року (а.с.59) довідка щодо проживання ОСОБА_1 в 2005-2006 роках була видана нею зі слів ОСОБА_1 . Вона не пам`ятає спільного проживання в ці роки по АДРЕСА_3 .

27. Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 673553 (а.с.41) підтверджується, що ОСОБА_2 є інвалідом другої групи за загальним захворюванням.

28. Трудовою книжкою серії НОМЕР_2 (а.с.42) підтверджується трудовий стаж відповідача.

29. Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її матір`ю і вона з відповідачем проживала у бабусиному будинку по АДРЕСА_3 . З ними, то проживав, то не проживав відчим - позивач. В кінці 2005 року бабуся продала будинок і вони з`їхали. Відповідач на той час розлучилася з вітчимом. Вони купили інший будинок і переїхали туди з меншою сестрою. Через 1,5 роки мама помирилася з вітчимом.

30. Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що позивач це її батько, а відповідач мати. Спочатку вони проживали за адресою АДРЕСА_3 , потім батьки розлучилися і батько переїхав до своєї матері. Це було в 2005-2006 році. Вони з сестрою переїхали до бабусі. Потім вони продали будинок і переїхали в будинок по АДРЕСА_1 , де проживали деякий час самі, а потім до них переїхав батько, але він не брав участі в придбанні будинку.

На вулицю Виноградну вони переїхали в 2006 році, вона і мама, батько не переїжджав.

31. Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що позивач проживав з його сестрою (відповідачем). Вони жили з сестрою (відповідачем) у матері. Мати була власником будинку, де вони проживали. Мати продала будинок йому і купила Інесі новий будинок.

В 2006 році сестра переїхала на Виноградну, вона вселилася сама з дітьми.

32. Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_1 і вона бачила як ОСОБА_2 перевозила речі, вона перевозила сама, вона сказала, що розлучилася. Речі перевозив брат, батько, позивача не було. Це було в серпні 2006 року. Через якийсь час ОСОБА_1 жив із своєю сім`єю, вони жили як чоловік і дружина. ОСОБА_9 почав проживати, можливо, через рік або 2 роки.

33. Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_1 . Вона пам`ятає, що будинок купували в 2006 році. Сім`я ОСОБА_11 переїхала в 2006 році. ОСОБА_1 спочатку не було, він з`явився пізніше. Батько, брат допомагали переїжджати, речі перевозили мотоблоком. Їй відомо, що ОСОБА_2 купувала будинок. Це відомо зі слів доньки ОСОБА_12 .

34. Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що відповідач є його донькою. Позивач та відповідач проживали по АДРЕСА_3 , потім донька переїхала до них.

В кінці 2005 року позивач поїхав до своєї матері. Донька з дітьми купила будинок по АДРЕСА_1 . Позивача спочатку не було, він переїхав туди з часом.

ОСОБА_2 будинок купувала сама і сама проживала з дітьми, позивач з`явився пізніше, приблизно через рік після придбання будинку.

35. Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що вони дружили з сім`єю ОСОБА_11 . Він приходив до них в гості, вони жили як звичайна сім`я.

Проживали вони спочатку по АДРЕСА_3 . Це приблизно в 2006 році. Потім вони купили дім по АДРЕСА_1 і жили в ньому, зробили ремонт. Він там робив паркан, його прохав ОСОБА_1 . Він не знає, хто купив будинок по АДРЕСА_1 і в якому році будинок купили він не знає. Свідок пояснив, що робив ворота після 2011 року.

36. Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він знає, що ОСОБА_1 жив по вулиці Виноградній до певного часу.

ОСОБА_1 проживав спільно з ОСОБА_2 , вони проживали як сім`я, вели спільне господарство.

Він не знає, хто купив спірний будинок. Коли свідок в 2010 році переїхав на вулицю Виноградну, то вони вже проживали на тій вулиці.

37. Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що вони з ОСОБА_1 товаришують більше 15 років. По вулиці Виноградній він проживав з ОСОБА_2 , свідок допомагав по ремонту в будинку і знає цю сім`ю.

В 2005 і 2006 році вони проживали спільно, він заходив в гості. Вони вели спільне господарство як сім`я.

Свідок пояснив, що знає, що ОСОБА_1 купив спірний будинок, але день переїзду він не пам`ятає.

Ремонті роботи ОСОБА_16 робив після 2010 року і йому невідомо чи ОСОБА_1 одразу переїхав на Виноградну.

V. Оцінка Суду.

А. Загальний характер правовідносин.

38. Між сторонами виник спір щодо поділу спірного майна, в якому позиція позивача ґрунтується на тому, що він спільно проживав з відповідачем однією сім`єю (див. пункти 1-5), під час такого проживання вони придбали спільний будинок (див. пункт 4), а тому за ним необхідно визнати право власності на Ѕ спірного будинку (див. пункт 5).

39. Особливості даних правовідносин свідчать про те, що право позивача на спірне майно може виникнути лише у випадку доведення факту його спільного проживання з відповідачем однією сім`єю, про що він і заявив відповідну вимогу (див. пункт 5).

40. Відповідач вказані вимоги заперечила в повному обсязі (див. пункти 6-7).

Б. Особливості доказування в даних правовідносинах.

41. Далі Суд наголошує на особливостях доказування в даних правовідносинах та звертає увагу на тягар доказування, який мають учасники справи, оскільки від виконання обов`язків по доказуванню залежить правильне вирішення спору між сторонами.

42. Відповідно до статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

43. Примітним є те, що виходячи із правил доказування в цивільному процесі чітко не виділяються «стандарти доказування», що більш характерним є для англосаксонської правової системи, проте із змісту статей 12, 81 ЦПК прослідковується, що він є наближеним до стандарту «балансу ймовірностей» (balance of probabilities), при якому тягар доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, що відповідає характеру даних правовідносин.

44. Із вказаних положень Закону (статті 12, 81 ЦПК) прослідковується можливість застосування принципу «affirmanti incumbit probatio» який означає, що «хто стверджує, той і доводить».

45. Так, в даній ситуації на позивача покладається обов`язок довести обставини про те, що він спільно проживав з відповідачем однією сім`єю і під час спільного проживання ними було придбано спірне майно.

46. Про вказані обставини позивач повинен надати докази, при цьому, відповідач має зустрічний обов`язок довести ті обставини, які становлять основу їх заперечень.

В. Вирішення позовних вимог по суті.

47. При вирішенні позовної вимоги про встановлення факту спільного проживання Суд враховує, що відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України (далі СК) сім`ю складають особи які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

48. За змістом частини четвертої статті 3 СК, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

49. Крім того, Конституційний Суд України у пункті 3 рішення від 03 червня 1999 року справі № 5-рп/99 зробив висновок, що фактичні шлюбні відносини дають підстави для визнання їх ознаками сім`ї.

50. З іншої сторони відповідно до статті 74 СК, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК.

51. Отже, виходячи із наведеної вище норми правовими наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу є встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі статті 74 СК.

52. При цьому Верховний Суд України у постанові від 25 грудня 2013 у справі № 6-135цс13 висловив правову позицію, за якою майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету), а інше не встановлено письмовою угодою між ними.

53. Далі Суд звертає увагу на те, що для визначення осіб як такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК Суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.

54. В спірних правовідносинах важливим є встановлення часу з якого сторони почали спільно проживати і чи придбали вони спірне майно саме в період спірного проживання.

55. Так в підтвердження факту спільного проживання з 31 березня 2006 року позивач надав письмові докази (див. пункти 13-15, 16-17, 20-24) та показання свідків (див. пункти 35-37).

56. З іншої сторони відповідач в спростування позовних вимог надала письмові докази (див. пункти 19, 26, 28) та показання свідків (див. пункти 29-34).

57. Співставляючи «дві групи протилежних доказів», Суд знаходить, що факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 станом на 31 серпня 2006 року (на момент придбання спірного майна) не знайшов підтвердження в судовому засіданні.

58. Зокрема, обставини про те, що при розірвані шлюбу станом на 31 березня 2006 року сторони спільно не проживали і не підтримували шлюбних відносин встановлені рішенням суду, що набрало законної сили (див. пункт 16) і не доказуються відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК.

59. В подальшому при укладені і нотаріальному посвідчені договору купівлі-продажу спірного майна відповідач подала нотаріусу заяву (див. пункт 19), в якій вона підтвердила факт, що у шлюбі не перебуває і гроші, які витрачаються нею на придбання житлового будинку за цим договором, не є спільною сумісною власністю та є її особистою приватною власністю, і особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи їх частку), витрачені на купівлі житлового будинку, відсутні.

60. Вказані докази послідовно підтверджують ту обставину, що ОСОБА_2 на момент придбання спірного будинковолодіння у фактичних шлюбних відносинах не перебувала і витратила свої власні кошти.

61. Такі докази узгоджуються із показаннями свідків зі сторони відповідача (див. пункти 29-34).

62. Наведене в своїй сукупності спростовує показання свідків зі сторони позивача (див. пункти 35-37), які в судовому засіданні обставин про придбання будинку в 2006 році точно підтвердити не змогли.

63. Так само надані позивачем договір купівлі-продажу квартири від 16 грудня 2003 року (див. пункт 20), довідка Виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області від 30 березня 2020 року № 899 та записи з Домової книги (див. пункт 21), довідка Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 293 від 7 квітня 2020 року (див. пункт 24) не підтверджують факт спільного проживання на момент придбання спірного будинку, а містять лише дані про реєстрацію сторін.

64. Довідка Управління соціального захисту населення Бахмацької районної державної адміністрації (див. 23) підтверджує обставини про отримання допомоги з 1 вересня 2015 року по 28 лютого 2018 року, та з 1 квітня 2018 року по даний час, що не охоплює період придбання спірного майна (31 серпня 2006 року) і не може свідчити про спільне проживання станом на 2006 рік.

65. Довідка голови вуличного комітету ОСОБА_6 від 8 травня 2020 року надана позивачем (див. пункт 22) у співвідношенні із відповідною довідкою, яка була надана відповідачем (див. пункт 26) достовірно не підтверджує факт спільного проживання на 2006 рік і спростовуються даними, які містяться в рішенні суду та заяві, адресованій нотаріусу (див. пункт 58-59), показаннями свідків (див. пункт 61).

66. Далі Суд повторює, що метою встановлення відповідного факту для позивача є визнання права власності на частину спірного майна, а його доведеність впливає і на обсяг відповідного майна, що підлягає поділу на підставі статті 74 СК.

67. Тому в ситуації, що розглядається, оскільки факт, який просить встановити позивач не доведений, наслідком є і відсутність правових підстав для визнання за позивачем права власності на спірну частину майна.

68. При цьому Суд враховує, що встановлення факту необхідно позивачу для визнання права власності на спірне майно, у зв`язку із чим, оскільки факт не підтвердився саме для цієї мети, тобто станом на 2006 рік (момент придбання спірного майна), необхідності його встановлення в даних правовідносинах за пізній період не має, так як він не породжує юридичні наслідки для позивача.

69. Схожий підхід висловив і Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 534/1894/15-ц (провадження № 61-9744св18) підкресливши, що встановлення факту проживання однією сім`єю для позивача не має правового значення, через те, що не тягне за собою виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян. Отже, Верховний Суд не погодився з висновками суду першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім`єю, оскільки цей факт не є фактом, що має юридичне значення, який може бути встановлений судом.

Г. Загальні висновки.

70. Враховуючи особливості доказування в правовідносинах, що виникли між сторонами (див. пункти 41-46) надані позивачем докази, в порівнянні з наданими відповідачем доказами, не можуть підтвердити позовні вимоги.

71. При вирішенні даного спору підстав для застосування строку позовної давності (див. пункт 12) не має, оскільки позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи і, якщо право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості, що має місце в спірних правовідносинах (див. для прикладу постанову Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у по справі № 372/1036/15-ц).

72. Таким чином Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265, 293, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, що є спільною сумісною власністю - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Дата складення повного судового рішення 26 жовтня 2020 року.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області П.І. Пархоменко