Справа № 214/9266/19
2/214/65/20
У Х В А Л А

про роз`єднання позовних вимог

22 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №214/9266/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 та визначити місце проживання малолітніх дітей разом із нею.

Під час розгляду заявлених ОСОБА_1 позовних вимог виникло питання про необхідність їх роз`єднання.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути вказане питання за відсутності сторін, оскільки їх неявка в судове засідання не перешкоджає його розгляду судом.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вимоги позовної заяви, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Положеннями ч.6 ст.188 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову з додатками.

При цьому, роз`єднання позовів полягає у виділенні судом в самостійні провадження раніше об`єднаних в одному проваджені позовних вимог. Роз`єднання позовів здійснюється у тому випадку, коли суд одночасно не може ухвалити рішення в спорі за кількома вимогами. Більш того, якщо одна із таких вимог стосується інтересів третіх осіб, це також є підставою для роз`єднання позовів.

Так, звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 та визначити місце проживання малолітніх дітей разом із нею.

Разом з тим, вивчивши матеріали позовної заяви, судом встановлено відсутність між заявленими позивачем позовними вимогами ознаки їх однорідності з огляду на підстави позову та суб`єктний склад сторін спірних правовідносин, тобто встановлено відсутність взаємопов`язаності між собою позовних вимог та залежності вирішення однієї вимоги від вирішення інших позовних вимог. При цьому, судом ураховано різний характер правовідносин щодо їх складності, тому відсутня доцільність розгляду в одному провадженні спірних правовідносин. Також, суд приймає до уваги, що вирішення справи по суті стосується інтересів малолітніх дітей.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність роз`єднання позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, в самостійні провадження за відсутності ознаки спільності предмету та підстав спору.

Керуючись ч.6 ст.188 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Роз`єднати позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Виділити в самостійне провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишивши номер справи 214/9266/19 (Провадження №2/214/65/20).

Виділити в самостійне провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей.

Виділені у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, передати до канцелярії суду для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду у порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Гринь