КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/9720/2020 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Войтенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 6 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва», третя особа - Київська міська рада, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва», третя особа - Київська міська рада про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, мотивуючи тим, що 06.01.2019 о 09:28 год. в м. Києві вона керувала транспортним засобом марки «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась по вул. Борщагівській, 95, з допустимою швидкістю, обережно та дотримувалась дистанції, однак внаслідок слизької, не очищеної від снігу та бруду ділянки дороги її транспортний засіб знесло, в результаті чого відбулось зіткнення з відбійником. Внаслідок ДТП автомобіль марки «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2019 року провадження по справі ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу правопорушення.

Посилається на те, що аналіз наведених норм п.2.3б; 12.1, 13.1 ПДР України та ст. 124 КУпАП вказує на те, що в даному випадку адміністративна відповідальність мала б наставати у зв`язку з порушенням водієм ПДР України, що призвело до пошкодження транспортного засобу, за умови встановленої відсутності урахування водієм дорожньої обстановки і стану транспортного засобу під час вибору безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. При цьому, жодних з цих обставин в діях водія ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Разом з тим, зазначає, що факт не відповідності автомобільної дороги вимогам ДСТУ 3587-97 та ст.ст. 14, 16 ЗУ «Про дорожній рух» зафіксовано в схемі місця ДТП від 06.01.2019, де зокрема зазначено, що покриття проїзної частини забруднене, з ожеледицею та засніжене. Також, у схемі чітко вказано на недоліки, що стали причиною ДТП, а саме ожеледиця та сніг.

Вважає, що дане ДТП відбулось внаслідок невідповідності автомобільної дороги вимогам ДСТУ 3587-97 та ст. ст. 14, 16 ЗУ «Про дорожній рух», а не внаслідок порушення ПДР ОСОБА_1 ,

Також, зазначає, що у зв`язку з тим, що транспортний засіб «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_1 , не мав змоги продовжити рух самостійно, в результаті його пошкодження, ОСОБА_1 була вимушена скористатися послугами евакуатора, ціна якого склала 1830 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 06.01.20019 та 21.01.2019 року, що видані ФОГІ ОСОБА_3 ..

Крім того, транспортний засіб «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_1 , було відремонтовано за кошти позивача, що підтверджується товарним чеком № 32 від 20.03.2019 року, виданий ФОП ОСОБА_4 , а також актом виконаних робіт №32 від 20.03.2019 відповідно до якого зазначено перелік проведених робіт, та запчастин, які замінялись. Загальна вартість відновлювальних робіт становить 102 150,00 грн.

Вважає, що відповідачем було допущено бездіяльність, що виявилася у невиконанні покладених на нього обов`язків, наслідком чого стало доведення автомобільної дороги до неналежного стану та спричинення у зв`язку із цим позивачу матеріальної шкоди.

З урахуванням вищенаведеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача витрати понесені на відновлення автомобіля в сумі 103 980,00 грн. та судові витрати в сумі 1 039,80 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 6 квітня 2020 року в задоволенні позову відмовлено, з тих мотивів що позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження наявності вини відповідача (дій або бездіяльності) та як наслідок спричинення позивачу матеріальної шкоди в результаті ДТП, яка сталася 05.01.2019.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 17 червня 2020 року позивач через представника - адвоката Приходька А.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва», третя особа - Київська міська радапросить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до даних свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.15).

06.01.2019 о 09:28 год. в м. Києві по вул. Борщагівській, 95, сталася дорожньо-транспортна пригода, автомобіль марки «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача, здійснив наїзд на перешкоду - відбійник, транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2019 провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю у її діях складу правопорушення (а.с.7-8).

Відповідно до акту виконаних робіт №32 від 20.03.2019 автомобіль «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_1 , було відремонтовано, загальна вартість відновлювальних робіт становить 102 150,00 грн. та послуги по евакуації транспортного засобу позивача становили 1830,00 грн.(а.с.25-30).

Позивач просила стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду у розмірі 103 980,00 грн., вважає що внаслідок допущеної бездіяльності, що полягала у невиконанні покладених на відповідача обов`язків та доведення автомобільної дороги до неналежного стану, сталася ДТП.

Суд не погодився з доводами позивача, відмовив в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що за відсутності факту порушення ОСОБА_1 вимог дорожнього руху, слід вважати що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок ожеледиці та засніженості на дорозі, про що вказано в Постанові Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2019 року.

Апелянт вважає що автомобільна дорога не відповідала вимогам ДСТУ 3587-97 та ст.ст. 14,16 ЗУ «Про дорожній рух», оскільки згідо даних схеми ДТП зазначено що покриття проїзної частини забруднене з ожеледицею та засніжене.

Предметом доказування в даний справі має бутивчинення відповідачем дій (бездіяльності), які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

Згідно ст.ст. 7, 10 Закону України «Про автомобільні дороги»,Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху, відповідно до ч.3 ст. 14 та ч.1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Як встановлено судом, постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2019 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що посилання позивача на встановлені факти, відносно яких позивач звільнений від доказування у даній справі, в тому числі що у постанові суду від 24.06.2019 року встановлено вину відповідача є помилковим.

Відповідно до п.7 Постанови ПСВУ «Про судове рішення у цивільній справі» за №14 від 18.12.2009 визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (частина третя статті 61 ЦПК) ( 1618-15 ), то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах.

Позивач звільнена від доказування щодо відсутності у її діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, але не звільнена від доказування щодо доведення вини відповідача та спричинення їй шкоди, внаслідок ДТП, закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП не є свідченням того, що відповідальність за спричинену позивачу матеріальну шкоду має бути автоматично покладено на третіх осіб, тобто відповідача, оскільки в постанові не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та спричинення позивачу матеріальної шкоди саме внаслідок неналежного утримання доріг, як і не встановлено наявності у діях позивача об`єктивної неможливості уникнути ДТП .

При розгляді справи про адміністративне правопорушенння відносно позивача, будь-яких експертних досліджень (автотехнічної чи технічної експертизи) не проводилося, документів, що підтверджують якість дорожнього покриття та перевірку його на відповідність вимог чинного законодавства не витребувалося та не досліджувалося, уповноважена особа відповідача для складання протоколу чи акту огляду дорожнього покриття не викликалась.

Судом було встановлено що, згідно п. 1.1. Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1741 від 21.09.2018 цілодобове чергування спеціальної техніки, закріпленої на праві господарського відання за комунальними підприємствами організовується з 01 листопада 2018 року до 01 квітня 2019 року, за КП ШЕУ Солом`янського району м. Києва закріплено 13 (тринадцять) одиниць снігоприбиральної техніки та 10 (десять) солерозкидувачів.

З копій журналу виїзду автотранспорту з території відповідача встановлено, що для здійснення механохімічного снігоочищення по вул. Борщагівській, було здійснено виїзд з наступною періодичністю: 05.01.2019 року - 0.00 год., 0.05 год., 0.05 год., 3.40 год., 3.50 год., 7.00 год. та 06.01.2019 року - 10.05 год., 10.05 год., 14.50 год., 14.55 год., 20.30 год.

Середня температура повітря 05.01.2019 -06.01.2019 складала -4-5, опади снігу тривали з вечора 05.01.2019, всю ніч та весь день 06.01.2019 та склали 2 см та 6 см та відповідно в середньому 8 см, а тому відповідно до п.5.4. Правил та Додатку 4 (Таблиця тривалості етапів механохімічного способу снігоочищення) тривалості етапів механохімічного способу снігоочищення, мало розраховуватися за Режимом I та становило 7.75 год. (один цикл) та відповідно за добу у 24 години мало становити 3,09 цикла, відповідачем було здійснено 6 (шість) циклів по механохімічному снігоочищенню вул. Борщагівської, тобто перевищено необхідну норму у двічі, що підтверджується відповідним журналом обліку виїздів автотранспорту. Позивачем не надано доказів на спростування даних обставин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду та доводами відповідача про те, що відповідачем здійснено необхідні дії для належного утримання дорожнього покриття по вул. Борщагівській в м.Києві, з огляду на погодні умови та вимоги чинного законодавства.

Також позивачем необґрунтовано та не підтверджено належними доказами, що відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності саме у зв`язку з неналежним утриманням автомобільної дороги у спірний період.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

За вказаних вище обставин та аналізуючи у сукупності матеріали справи, суд вважає, що позивачем не надано доказів в обгрунтування заявлених позовних вимог та доводів, викладених у позові та апеляційній скарзі.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, то розподіл судових витрат у вигляді сплаченого судового збору відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України не проводиться.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384,259, 268 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Соломянського районного суду міста Києва від 6 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: С.А. Голуб

Д.О. Таргоній