Справа № 517/68/20
Провадження № 2-о/517/12/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Мар`янівська сільська рада Захарівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт її родинних відносин, як рідної тітки, з племінником ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Первомайське Фрунзівського району Одеської області; а також встановити факт того, що вона постійно проживала разом із спадкодавцемОСОБА_4 на день його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги заяви обгрунтовує тим, що її брату ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай), яке після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 успадкував його син ОСОБА_4 , але документально це право за свого життя не оформив.

Після смерті її племінника ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на вказане майно, щодо якого відсутній заповіт та спадкоємці за законом першої черги, а спадкоємець за законом другої черги - брат померлого ОСОБА_2 його спадщину не приймав і права на неї не набув.

Стверджує, що вона є спадкоємцем вказаної спадщини як тітка ОСОБА_4 і прийняла її за фактом постійного проживання з померлим племінником на день його смерті, проте не може оформити свої спадкові права на зазначене вище право на земельну частку пай через відсутність належних документів про родинні відносини та прийняття спадщини, у зв`язку з чим необхідно у судовому порядку встановити зазначені факти.

У судове засідання заявник та її представник не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують і просять їх задовольнити повністю (а.с. 43.

Представник заінтересованої особи Мар`янівської сільської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнає зазначені заявником фактичні обставини і підтверджує факти, про встановлення яких просить заявник; визнає право заявника на спадщину племінника ОСОБА_4 і не має наміру звертатись до суду з позовом про визнання цієї спадщини відумерлою та її передачу у власність територіальної громади (а.с. 34).

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що не приймав спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) свого батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він не заявляє про своє право на цю спадщину і у нього відсутній спір із заявником щодо права на цю спадщину, підтверджує факти, про встановлення яких просить заявник і не заперечує проти задоволення її заяви (а.с. 40).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані заявником та витребувані за її клопотанням докази, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі запису за № 24 зробленого 25 листопада 1998 року в книзі реєстрації актів про смерть Мар`янівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Первомайське Фрунзівського району Одеської області (а.с. 7).

Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 07 серпня 1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі рішення № 308/96 від 07 серпня 1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 480, померлому належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського села Оленівка Фрунзівського району Одеської області розміром 7,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 8).

Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року № 1377-VIII, яка була опублікована в газеті «Голос України» від 02.06.2016 року № 101 та набрала чинності з дня, наступного за днем її опублікування з 03 червня 2016 року, в Одеській області перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район; селище міського типу Фрунзівка Фрунзівського району на селище міського типу Захарівка.

За інформацією Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 18.02.2020 року № 95/01-16, заповіт щодо майна ОСОБА_5 не посвідчувався, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавались, спадкова справа після його смерті не заведена (а.с. 33).

За довідкою від 13.11.2019 року за № 779 Мар`янівської сільської ради Захарівського району Одеської області, за погосподарськими книгами по селу Первомайське ОСОБА_5 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав та був зареєстрований в с. Первомайське і разом з ним проживав син ОСОБА_4 , 1953 р.н., та співмешканка ОСОБА_6 , 1924 р.н. (а.с. 9).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, актовим записом № 12 складеним 11 серпня 1953 року виконавчим комітетом Кошарської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, було зареєстроване народження ОСОБА_4 від батьків ОСОБА_5 і ОСОБА_7 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 175, складеного 21 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Первомайське Фрунзівського району Одеської області (а.с. 10).

За інформацією Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 18.02.2020 року № 95/01-16, заповіт щодо майна ОСОБА_4 не посвідчувався, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавались, спадкова справа після його смерті не заведена (а.с. 33).

Згідно повторної посвідки про народження, виданої на підставі запису за № 74 зробленого 15 грудня 1944 року Фрунзівським райЗАГС Одеської області, ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Болгарка від батьків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 (а.с. 12).

У розділі «Сімейний стан» паспорту заявника наявна відмітка про те, що 22 грудня 1957 року Кошарською сільською радою Фрунзівського району Одеської області був зареєстрований її шлюб з ОСОБА_11 (а.с. 18-19).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану станом на 24.01.2020 року, у реєстрі відсутня інформація щодо актового запису про народження ОСОБА_5 , 1930 р.н., в с. Болгарка Фрунзівського району Одеської області (а.с. 14).

За інформацією Захарівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області від 14.02.2020 року, ОСОБА_5 , 1930 р.н., паспортом громадянина України у цьому органі не документувався (а.с. 32).

За довідкою Мар`янівської Мар`янівської сільської ради Захарівського району Одеської області № 107 від 03.03.2020 року, ОСОБА_5 , 1930 р.н., на території сільської ради проживав, але без реєстрації (а.с. 44).

За витягом цієї сільради з погосподарської книги № 1 села Первомайське за 1944-1957 р.р., до складу домогосподарства ОСОБА_9 входила дружина ОСОБА_10 і шестеро дітей, серед яких син ОСОБА_5 , 1930 р.н., і дочка ОСОБА_8 , 1938 року народження (а.с. 13).

Згідно витягу з погосподарської книги № 7 та домової книги села Первомайське Мар`янівської сільської ради Захарівського району Одеської області за 2011-2015 роки, спадкодавець ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня своєї смерті проживав сам (а.с. 15).

За довідкою Мар`янівської сільської ради № 56 від 24.01.2020 року, ОСОБА_4 з листопада 2013 року і до дня своєї смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно фактично без реєстрації постійно та спільно проживав у належному його рідній тітці ОСОБА_1 житловому будинку без номеру по вулиці без назви в селі Первомайське Фрунзівського (тепер Захарівського) району Одеської області. ОСОБА_4 як член сім`ї ОСОБА_1 вів з нею спільне господарство (витрати та бюджет) та був пов`язаний спільним побутом (харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла).

Вказана довідка видана на підставі акта від 24 січня 2020 року щодо фактичного проживання особи, складеного та підписаного депутатами VI-го скликання 2010-2015 років Мар`янівської сільської ради Фрунзівського (тепер Захарівського) району Одеської області ОСОБА_12 і ОСОБА_13 з участю жителів села Первомайське ОСОБА_15 і ОСОБА_14 , які особисто знали ОСОБА_4 та яким ці обставини особисто відомі. Підписи осіб, що підписали вказаний акт, посвідчені секретарем Мар`янівської сільської ради (а.с. 16-17).

Оцінюючи встановлені обставини та правовідносини, що виникли між сторонами, суд виходить з чинних на час відкриття спадщини ОСОБА_5 положень Цивільного кодексу Української РСР, якими буловизначено наступне:

спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524);

часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525);

при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529);

спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (п. 1 ст. 549);

прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548);

вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу) (ст. 553).

Положення чинного на той час пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5, визначал и, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; спадкоємцем було взято майно спадкодавця.; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до наведених норм законодавства та встановлених обставин, суд приходить до висновку, що за відсутності заповіту ОСОБА_5 спадкування його майна у вигляді права на земельну частку (пай) повинно здійснюватись за законом і спадкоємцями першої черги були його сини ОСОБА_4 і ОСОБА_2 - заінтересована особа у справі, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини, а тому відмовився від неї і право на неї не набув.

Вказану спадщину прийняв тільки ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, а тому прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві ОСОБА_4 з моменту відкриття спадщини.

Визначаючи наявність підстав для встановлення фактів, про які просить заявник, суд виходить з положень чинного на час відкриття спадщини ОСОБА_4 Цивільного кодексу України, якими встановлено наступне:

право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст. 1223);

спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258);

у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261);

у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262);

у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263;

спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268);

спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269);

для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ь(ч. 1 ст. 1270);

якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272).

Оскільки, ОСОБА_4 не залишав заповіт щодо свого майна, то право на спадкування одержують спадкоємці за законом, серед яких судом встановлено відсутність спадкоємців першої черги, а із спадкоємців за законом другої черги був його брат ОСОБА_2 , проте він не вважається таким, що прийняв його спадщину, оскільки не проживав постійно з ним на час відкриття спадщини та не подавав заяву про прийняття його спадщини.

У зв`язку з цим, право на спадкування одержують спадкоємці за законом третьої черги і заявник просить встановити факт її родинних відносин, як рідної тітки з померлим племінником ОСОБА_4 .

З досліджених доказів суд вбачає доведеним вказаний факт, який підтверджений свідоцтвом про народження спадкодавця ОСОБА_4 , де його батьком вказаний ОСОБА_5 ; свідоцтвом про народження заявника, де її батьками вказані ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також витягом з погосподарської книги № 1 села Первомайське за 1944-1957 р.р., за якою до складу домогосподарства ОСОБА_9 входила дружина ОСОБА_10 і шестеро дітей, серед яких син ОСОБА_5 , 1930 р.н., і дочка ОСОБА_8 , 1938 року народження.

Доведеним суд вважає також і факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцемОСОБА_4 на день його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не оспорюється заінтересованими особами і підтверджений довідкою Мар`янівської сільської ради Захарівського району Одеської області, виданою на підставі відповідного акта складеного депутатами цієї ради та місцевими жителями, підписи яких на акті посвідчені належним чином.

Визначаючи наявність підстав для встановлення у судовому порядку зазначених фактів, суд виходить з положень п. 1 ч. 1 і ч. 2 ст. 315 ЦПК про те, що суд розглядає справи про встановлення факт ів, зокрема і родинних відносин, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 4.2. глави «10. Видача свідоцтв про право на спадщину розділу» «ІІ. Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, передбачено, що доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

За відсутності актового запису про народження брата заявника і документального підтвердження її постійного проживання з померлим племінником на час відкриття спадщини, встановлення зазначених фактів щодо родинних відносин і прийняття спадщини необхідне заявнику для оформлення її спадкових прав на майно племінника і законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 209, 212-215, 234, 235, 258-259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Первомайське Фрунзівського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , як рідної тітки, з племінником ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Первомайське Фрунзівського району Одеської області.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Первомайське Фрунзівського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , постійно проживала разом із спадкодавцемОСОБА_4 на день його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: