Справа № 194/41/20
Номер провадження 2/194/94/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Соколової Ю.І.,

при секретарі - Коркіної Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернівка Дніпропетровської області в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона є рідною бабусею по лінії батька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини - її син ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У листопаді 2019 року вона звернулася до органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради з заявою про надання їй висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, який отримала 15 листопада 2019 року. Крім того, зазначила що з лютого 2014 року відповідач покинула свою малолітню дитину ОСОБА_3 на неї та її чоловіка ОСОБА_5 . Разом з їх онукою вони мешкають в АДРЕСА_1 . Квартира відповідає санітарно-гігієнічним вимогам, устаткована сучасними м`якими та корпусними меблями, побутовою технікою та оргтехнікою, які необхідні для комфортного проживання та відпочинку. Онуку вони забезпечили всім необхідним для розвитку та навчання. Малолітня ОСОБА_3 з 18 вересня 2015 року відвідує КЗ «ДНЗ ясла - садок № 3 «Росинка», вихованням онуки займається вона та її чоловік. Відповідач не виховує доньку, не цікавиться її долею та життям. Дитина спостерігається в лікарні у лікаря-педіатра, на прийом до лікаря водить вона. Разом з дідусем вони занепокоїни подальшою долею онуки, остання залишилася без законного представника - на їх повному утриманні та вихованні. Дитина не знає своєї матері, мамою називає іншу жінку, із якою раніше проживав її батько - їх син. Відповідач не працює, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Окрім, ОСОБА_3 , відповідач має ще двох малолітніх доньок, у вихованні, утриманні та доглядом за якими здійснює мати відповідача. Працівниками служби у справах дітей проводилася бесіда із відповідачем стосовно ухилення нею від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якої з`ясувалося, що вона не виявила бажання виховувати дитину, та згодна та позбавлення її батьківських прав відносно дівчинки. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, щодо виховання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з чим, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача понесені нею судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю та просить їх задовольнити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як свідчать матеріали справи, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області 27 січня 2014 року, актовий запис № 02 (а.с. 8).

Батько дитини - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 288 (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_1 є матір`ю померлого ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого бюро ЗАГС Тернівського виконкома Дніпропетровської області 20 вересня 1984 року, актовий запис № 486 (а.с. 10).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідною бабусею (по лінії батька) малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2014 року та по теперішній час, що підтверджується актом від 21 жовтня 2019 року, складеного начальником ЖРЕД-10 та мешканцями вищезазначеного будинку (а.с. 12).

З довідки Комунального некомерційного підприємства «Цент первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівки» Тернівської міської ради від 30 жовтня 2019 року № 1087/01-19, видно, що догляд за дитиною ОСОБА_3 , 2013 року народження здійснює бабуся ОСОБА_1 , яка приводить дитину на прийоми до лікаря-педіатра (а.с. 13).

Відповідно до довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад ясла-садок № 3 «Росинка» від 21 жовтня 2019 року № 21, видно, що вихованням дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 займається бабуся ОСОБА_1 , з 18 вересня 2015 року (а.с. 14).

Згідно з акту обстеження умов проживання від 28 жовтня 2019 року, складеного головними спеціалістами служби у справах дітей Салій І.В. та Перервою В.Г., з метою перевірки умов проживання ОСОБА_2 та проведення із нею бесіди щодо виконання батьківських обов`язків за адресою: АДРЕСА_3 , видно, що умови проживання в квартирі. Квартира устаткована меблями, побутовою технікою старого вжитку, які необхідні для нормального проживання та відпочинку членів родини. ОСОБА_2 мешкає з ОСОБА_9 та дітьми ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . З ОСОБА_2 проведено бесіду щодо її ставлення до виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2013 року народження, яку виховує бабуся ОСОБА_1 (а.с. 15).

В акті обстеження умов проживання від 08 листопада 2019 року, складеного головними спеціалістами служби у справах дітей Салій І .В. та Перервою В.Г., з метою перевірки умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2013 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 : власником квартири є ОСОБА_5 , та умови проживання в квартирі відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. Квартира устаткована сучасними корпусними та м`якими меблями, електропобутовою технікою в достатній кількості. Для виховання та розвитку дитини створені умови проживання, а саме: дитина мешкає в однієї із кімнат, забезпечена спальним місцем, одягом та взуттям відповідно до сезону в достатній кількості, іграшками, розвиваючими іграми, речами повсякденного вжитку тощо. Малолітня дитина ОСОБА_3 мешкає разом з бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_5 (а.с. 16).

15 листопада 2019 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради підготовлено висновок № 2587/0/2-19 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Висновок мотивований тим, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо піклування, виховання та матеріального забезпечення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Відповідно до ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року ОСОБА_2 утримується під вартою, за вчинення кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 47).

Надаючи спірним правовідносинам правову кваліфікацію, суд зазначає наступне.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України).

Пунктом 44 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) від 06 грудня 2006 року передбачено, що позбавлення батьківських прав є виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В роз`ясненнях, наданих у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В пункті 16 вказаної Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З письмової заяви відповідача ОСОБА_2 видно, що вона позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Згідно з ч. 4. ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проявляє батьківської турботи, не цікавиться її здоров`ям, утримується під вартою за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та те, що відповідач ОСОБА_2 визнала позов повністю та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2013 року народження. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання нею обов`язків по вихованню, піклуванню та утриманню дитини. Зазначене підтверджується матеріалами справи.

Виходячи із оцінки доказів у справі, визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Таким чином, оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача ОСОБА_2 від виконання нею своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, ч. 1 ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянку України, відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 )на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 квітня 2020 року.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Пушкіна, буд. 5-а, ЄДРПЛОУ 33912428.

Суддя Ю.І. Соколова