Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.

заявника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Волноваха цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Мирненська селищна рада, Волноваський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті осіб на тимчасово окупованій території України, встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не менш п`яти років,

встановив:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті осіб на тимчасово окупованій території України, встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не менш п`яти років.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він є племінником ОСОБА_2 , який перебував в шлюбі з ОСОБА_3 та помер у віці 45 років.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8,36 га кадастровий номер :07:000:0145, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області, що належала їй на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯГ № 734042, виданого 29.11.2006 року Тельманівськю районною адміністрацією.

Він є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3 , оскільки її діти померли ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок обстрілу: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - від множинних вогнепальних кульових травм, а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,- від відкритого вогнепального кульового перелому склепіння черепа.

Лікарські свідоцтва про смерть були видані ОСОБА_6 судмедекспертизою, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень..

Волноваським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відмовлено у проведенні державної реєстрації факту смерті, у зв`язку з тим, що медичні свідоцтва про смерть не відповідають вимогам діючого законодавства.

З січня 2014 року заявник проживав разом з ОСОБА_3 за її адресою, піклувався про неї, разом вели спільне господарство, після смерті здійснив поховання.

Оскільки інших родичів, окрім синів та чоловіка, ОСОБА_3 не мала, тому заявник є єдиним спадкоємцем майна, що їй належало. Однак прийняти спадщину він не має можливості, оскільки відсутні свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , втрачено свідоцтво про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_3 та її чоловіком, ОСОБА_2 , втрачено свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , відсутні докази його проживання зі спадкодавцем більш як п`ять років на час відкриття спадщини, що перешкоджає підтвердженню того, що він є єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 , тому просив встановити в судовому порядку факт смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що настали ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Свободному Тельманівського району Донецької області, а також факт його проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 з січня 2014 року по день її смерті, до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник у судовому засіданні підтвердив заявлені вимоги.

Заінтересована особа - Волноваський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання представника не направив, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду.

Заінтересована особа - Мирненська селищна рада, в судове засідання представника не направила, надіслала заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просили прийняти на розсуд суду.

Вислухавши пояснення заявника, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.8 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Положеннями ст. 2 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» передбачено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Крім того, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia", де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Враховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, як доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть за № 317, виданим Старобешевським відділенням бюро судово - медичної експертизи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Свободному Тельманівського району Донецької області, яка є тимчасово окупованою територією України, внаслідок множинних вогнепальних кульових травм тіла.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть за № 314, виданим Старобешевським відділенням бюро судово - медичної експертизи, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Свободному Тельманівського району Донецької області, яка є тимчасово окупованою територією України, внаслідок відкритого вогнепального кульового перелому склепіння черепа.

Волноваський районний відділ держаної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовив заявникові у проведенні державної реєстрації фактів смертей та надав письмову відмову у проведенні реєстрації смертей у зв`язку з тим, що медичні свідоцтва про смерть видані незаконними органами на тимчасово окупованій території України та не відповідають вимогам діючого законодавства.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті осіб у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення фактів смерті осіб на тимчасово окупованій території України є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, підлягають задоволенню й вимоги про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується такими доказами.

Відповідно довідки Мирненської селищної ради Волноваського району Донецької області від 11.11.2019 р. за № 773, станом на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 мешкала разом з ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. ( а.с.19)

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 свідчила, що вона є знайомою заявника, який доводиться племінником чоловікові померлої ОСОБА_3 та з якою він проживав з зими 2014 року до її смерті, оскільки її чоловік та діти померли. Коли вона померла, він її поховав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 свідчив, що він є сусідом заявника, з яким знайомий з дитинства. Підтвердив, що заявник проживав протягом останніх 5-6 років до смерті тітки, ОСОБА_3 , разом з нею за її адресою, допомагав їй, після смерті поховав, оскільки діти тітки померли.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути розглянуті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявнику для здійснення його спадкового права, яке іншим способом він підтвердити не має можливості.

Під час розгляду справи в суді вказані факти були доведені матеріалами справи та поясненнями свідків.

Дослідивши зібрані по справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що з січня 2014 року по 28.02.2019 року заявник постійно проживав з ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 , тому суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття не менш п`яти років підлягають задоволенню, оскільки його встановлення надає заявнику можливість здійснити його спадкове право.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 265, 268, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Мирненська селищна рада, Волноваський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті осіб на тимчасово окупованій території України, встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття не менш п`яти років, задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Свободне Тельманівського району Донецької області внаслідок множинних вогнепальних кульових травм тіла.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Свободне Тельманівського району Донецької області внаслідок відкритого вогнепального кульового перелому склепіння черепа.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом зі спадкодавцем, ОСОБА_9 , з січня 2014 року по день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В.Безрук