РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"21" квітня 2020 р. Справа № 145/355/20

Провадження № 2/145/392/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

розглянувши у відкритому спрощеному судовому засіданні смт Тиврів цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про споживчий кредит,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

1.Виклад позиції позивача.

10.03.2020 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до Тиврівського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про споживчий кредит, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №19723 від 18.04.2019 року в розмірі 73000 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.04.2019 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 19723, відповідно до якого останньому надано кредит в сумі 73000 грн. зі сплатою 56% річних на споживчі цілі, строком на 60 місяців.

Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобов`язання, передбачені щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, у зв`язку з чим, станом на 04.03.2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 76744 грн. 46 коп., яка складається з: 64219 грн. 54 коп. заборгованості за основним боргом (кредитом); 10637 грн. 56 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом; 827 грн. 83 коп. заборгованості за пенею за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 741 грн. 29 коп. = (836,35-95,06) заборгованості за пенею за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 181 грн. 70 коп. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту); 86 грн. 38 коп. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування; 13 грн. 39 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 36 грн. 77 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування.

2.Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 13.03.2020 року, яка отримана членом сім`ї відповідача 23.03.2020 року.

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

Представник позивача відповідно до п.1 прохальної частини позовної заяви АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.3, на звороті) та подав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, в якій просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подав.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 13.03.2020 року позовну заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про споживчий кредит прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 21.04.2020 року з повідомленням (викликом) учасників справи.

Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст.279 ЦПК України).

Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно із вимогами ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 ухвала суду про відкриття провадження з пропозицією надати відзив на позов отримана 23.03.2020 року, то суд вважає, що відзив ним не подано без поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України … в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 18.04.2019 року договору про споживчий кредит №19723 між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , згідно з яким відповідач отримав у АТ «Державний ощадний банк України» споживчий кредит на суму 73000 грн. на строк шістдесят місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 17.04.2024 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 56 % річних (п.п.2.1.,2.2., 2.4.1. Договору).

Договір про споживчий кредит від 18.04.2019 року за №19723 підписаний відповідачем ОСОБА_1 , оскільки заперечень щодо вказаної обставини відповідач не зазначив, не подавши відзиву на позовну заяву.

Кошти надані відповідачу ОСОБА_1 шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, відповідно до п.3.2.1. Договору.

Відповідно до п.3.3.3. Договору за №19723 від 18.04.2019 року позичальник ОСОБА_1 зобов`язаний здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1216,67 грн. та сплату процентів, нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 18 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з травня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної кредитним договором.

Якщо сума коштів, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п.3.3.3. договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, які мали бути сплачені, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п.8.2 Договору (п.3.3.4. Договору).

Відповідно до п.3.4.1 Договору про споживчий кредит за №19723 від 18.04.2019 року, погашення зобов`язання здійснюється в наступній послідовності: 1) погашення простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом (якщо прострочення буде мати місце); 2) погашення прострочених процентів за користування кредитом; 3) погашення строкової заборгованості за основною сумою боргу за кредитом; 4) погашення нарахованих строкових процентів за користування кредитом; 5) сплата пені за непогашення в строк платежів по кредиту (якщо непогашення буде мати місце); 6) сплата штрафів, передбачених договором; 7) сплата інших платежів відповідно до договору.

Відповідно до п.3.9.1 Кредитного договору, банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених договором, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно за умови настання наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та(або) процентів за користування кредитом на один календарний місяць; неподання на вимогу банку документів, що стосуються фінансового стану позичальника.

Позичальник зобов`язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з договору (п.4.3.4 Договору).

Завдані банку збитки позичальник зобов`язується відшкодувати в повному обсязі понад неустойку, пеню та штрафи, несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном. За порушення взятих на себе зобов`язань позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% простроченого платежу (п.8.3 Договору).

Відповідач ОСОБА_1 допускав порушення внесення щомісячних платежів по погашенню споживчого кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, у зв`язку із чим позивач 26.09.2019 року направляв йому вимогу про повернення кредиту протягом тридцяти календарних днів з дня її одержання та повідомляв про можливість вжиття заходів захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Проте, ОСОБА_1 неналежно виконує взяті на себе зобов`язання по договору про споживчий кредит №19723 від 18.04.2019 року, внаслідок чого станом на 04.03.2020 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 76744 грн. 46 коп., яка складається з: 64219 грн. 54 коп. заборгованості за основним боргом (кредитом); 10637 грн. 56 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом; 827 грн. 83 коп. заборгованості за пенею за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 741 грн. 29 коп. = (836,35-95,06) заборгованості за пенею за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 181 грн. 70 коп. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту); 86 грн. 38 коп. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів; 13 грн. 39 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 36 грн. 77 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування.

Даний факт підтверджений розрахунком заборгованості по договору споживчого кредиту (а.с.5-6).

Заперечень щодо вказаного розрахунку заборгованості відповідач ОСОБА_1 не висловив, оскільки відзиву на позов до суду не

Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем ОСОБА_1 не доведено, то право Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, які регулюються ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу... Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст.1050 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

VІ. Висновки суду

Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом.

Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем не надано доказів виконання своїх зобов`язань за договором споживчого кредиту від 18.04.2019 року за №19723.

Крім того, між відповідачем та банком склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач боржником, проте, боржником доказів на підтвердження факту виконання умов договору кредиту суду не надано.

Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем ОСОБА_1 не доведено, то право АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 76-81, 83, 89, 247, 258, 259, 263-265, ч.4 ст. 268 ст.ст. 273, 274-279, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про споживчий кредит задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про споживчий кредит від 18.04.2019 року №19723 в сумі 76 744 (сімдесят шість тисяч сімсот сорок чотири) гривні 46 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» 2102 (дві тисячі сто дві) гривні в рахунок сплаченого при зверненні в суд судового збору.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі (ч.1 ст.285 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Суддя:Н. О. Кіосак