Головуючий у І інстанції Цимбал І.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Поливач Л.Д.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 липня 2020 року про відмову у забезпеченні доказів у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах та інтересах ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімум Тур», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до ТОВ «Оптімум Тур», ТОВ «ТТВК» про захист прав споживачів.

01 червня 2020 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення доказів, в якій позивач просив витребувати у ТОВ«Оптімум Тур»: засвідчені копії письмових документів, що підтверджують видачу ТОВ «Оптімум Тур» ОСОБА_1 договору на обов`язкове (медичне та від нещасного випадку) страхування (у виді розписок чи інших документів, на яких міститься підпис ОСОБА_1 або його дружини ОСОБА_3 про отримання цього документу); засвідчені копії електронних документів, що підтверджують ознайомлення ОСОБА_1 або його дружини ОСОБА_3 у будь-який спосіб з вищевказаним договором; засвідчені копії письмових документів, що підтверджують ознайомлення та погодження до 15.06.2019 року ОСОБА_1 з Правилами добровільного страхування медичних витрат ПрАТ «Європейське туристичне страхування» (з повним офіційним текстом), зареєстрованими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 12.10.2017 року за № 4097 (у виді документів, на яких міститься підпис позивача та його дружини (туриста) ОСОБА_3 про ознайомлення з цими правилами і умовами страхування); засвідчені копії електронних документів, що підтверджують ознайомлення позивача та його дружини у будь-який спосіб з вищевказаними Правилами добровільного страхування медичних витрат ПрАТ «Європейське туристичне страхування» (надіслання їх у мобільні месенджери, на електронну пошту чи у інший спосіб);засвідчену копію документу, що підтверджує отримання ТОВ «Оптімум Тур» від ОСОБА_1 або його дружини їх згоди на медичне страхування саме на умовах програми «А» у страховика ПрАТ «Європейське туристичне страхування»;засвідчені копії угод із страховиками, на підставі яких ТОВ «Оптімум Тур» та ТОВ «ТТВК» забезпечено страхування позивачів (медичне та від нещасного випадку) перед здійсненням туристичної поїздки.

Також позивач просив витребувати у ТОВ «ТТВК» засвідчені копії угод із страховиками, на підставі яких ТОВ «Оптімум Тур» та ТОВ «ТТВК» забезпечено страхування позивачів (медичне та від нещасного випадку) перед здійсненням туристичної поїздки.

Крім того, позивач просив суд витребувати у Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (, 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 3) та оглянути докази, а саме: засвідчену копію Правил добровільного страхування медичних витрат ПрАТ «Європейське туристичне страхування», з повним офіційним текстом, зареєстрованих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 12.10.2017 року за № 4097; засвідчені копії документів, на підставі яких прийнято рішення (розпорядження) про реєстрацію вищезазначених правил.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 липня 2020 рокузаяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити по справі нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення доказів, забезпечивши необхідні для розгляду справи докази у вказаний в заяві спосіб.

У відзиві, що надійшов від директора ТОВ «Оптімум Тур» Замахіної А.С., остання просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

В судовому засіданні представники ТОВ «Оптімум Тур» Замахіна А.С. та адвокат Чорна Н.О. проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечили та просили судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм процесуального права.

Інші учасники процесу, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, однак їхня неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників ТОВ «Оптімум Тур», перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, позивач та відповідач користуються рівними процесуальними правами та несуть рівні процесуальні обов`язки, в тому числі щодо надання суду доказів на підтвердження обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до положень ч.ч. 5, 6 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. У разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся з даною заявою після закриття підготовчого судового засідання, клопотань згідно глави 6 ЦПК України суду не заявив, крім того, заява не містить обґрунтування необхідності забезпечення доказів, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, враховуючи наступне.

Згідно ст.76 ЦПК України під доказами розуміються будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Закон зобов`язує позивача подати докази разом із позовом (ч.2 ст.83 ЦПК України).

Згідно частин 4-5 ст.83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано, причини його неподання та докази про вчинення усіх залежних від учасника дій для його отримання, а суд у випадку визнання поважними причин неподання цього доказу, може встановити додатковий строк для його подання.

Аналізуючи наведені положення ЦПК України, насамперед необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення або потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, та у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

За змістом наведених вище норм, у будь-якому випадку, суд може забезпечити лише ті докази, які подані у встановлений законом або судом строк.

Таким чином, звернувшись з заявою про забезпечення доказів після закриття підготовчого судового засідання, позивач фактично просив суд через механізм забезпечення доказів сприяти йому у отриманні документів, які не заявлені як докази по справі у встановлені строки, як і не встановлено додаткового строку для їх подачі, що є неприпустимим та порушує принцип рівності учасників судового процесу, встановлений ст.129 Конституції України і п.2 ч.1 ст.2 ЦПК України, та може свідчити про небезсторонність суду.

В даному випадку позивач помилково ототожнює дві різні процесуальні дії - подання доказів і подання заяви про забезпечення доказів, які є різними за своїм правовим змістом та за процесуальними строками подання до суду.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, беручи до уваги недоведеність позивачем того, що засіб доказування може бути втрачений або його подання стане згодом неможливим та враховуючи те, що заяву про забезпечення доказів подано після закриття підготовчого судового засідання, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів шляхом витребування письмових доказів, є законною та обґрунтованою.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді: