ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/762/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря Лаптєвої Ю.М.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Терехової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну у боржника у виконавчому провадженні № 45717728, на двох боржників - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ), як основного боржника і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), як солідарного боржника.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 серпня 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 265 660 грн. 41 коп., судові витрати в сумі 1668 грн. 00 коп., а всього-267 328 (двісті шістдесят сім тисяч триста двадцять вісім) грн. 41 коп. Рішення суду набрало законної сили 12 листопада 2014 року.

03 грудня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 753/20473/13 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 265 660 грн. 41 коп., судові витрати у сумі 1668 грн. 00 коп., а всього 267 328 (двісті шістдесят сім тисяч триста двадцять вісім) грн. 41 коп.

05 грудня 2014 року Дарницьким районним управлінням юстиції у м. Києві за заявою ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № 45717728.

За період з 05 грудня 2014 року по 31 травня 2020 року рішення Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 не виконується.

Вказує на те, що договір позики від 05.08.2009 укладався за згодою дружини позичальника - ОСОБА_4 , посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М. від 04.08.2009 за реєстровим № 1043 про що свідчить пункт 10 договору позики.

Таким чином, факт згоди дружини позичальника на укладання договору позики має юридичну вірогідність.

Частиною 4 статі 65 Сімейного кодексу України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Таким чином, укладений договір позики створив обов`язки для відповідача який дав на це згоду.

Стягувач завжди є зацікавленою особою щодо виконання рішення суду, тому він має право звернутися до суду щодо заміни сторони у виконавчому проваджені.

Обов`язок боржника 2 за рішенням Дарницького районного суду від 06.08.2014 виникає на підставі закону, а саме ч. 4 ст. 65 СК України, в свою чергу у стягувача виникає право здійснити заміну боржника. Реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум з боржника 2 можливо лише шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, стягувач не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду боржником 2, позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом у України «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 вимоги заяви задовольнили надавши пояснення аналогічні змісту заяви.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 -адвокат Терехова А.О. у судовому засіданні проти вимог заяви заперечувала, в обґрунтування чого надала письмові заперечення, які долучено до матеріалів справи.

Боржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся судом належним чином, проте його неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (ч. 3 ст. 442 ЦПК України).

Суд, вислухавши пояснення заявника, його представника та заперечення представника заінтесованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 серпня 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 265 660 грн. 41 коп., судові витрати в сумі 1 668 грн. 00 коп., а всього 267 328 грн. 41 коп.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.11.2014 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 серпня 2014 року залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили 12 листопада 2014 року.

03 грудня 2014 року на виконання вищевказаного рішення суду, Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 753/20473/13 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 265 660 грн. 41 коп., судові витрати у сумі 1668 грн. 00 коп., а всього 267 328 грн. 41 коп.

05 грудня 2014 року за заявою ОСОБА_1 Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 45717728 з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 серпня 2014 року.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно ч. 1 ст. 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно п. п. 12, 13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (ст. 47 ЦК України).

Процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 було подано до Дарницького районного суду м. Києва позовну заяву про стягнення заборгованості за договором позики до позичальника (відповідача) ОСОБА_3 .

Позовні вимоги щодо солідарного стягнення суми заборгованості до ОСОБА_4 заявником (позивачем) ОСОБА_1 не заявлялись.

Крім того, як вбачається з копії договору позики від 05.08.2009 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М. від 04.08.2009 за реєстровим № 1043, ОСОБА_4 не була стороною договору позики, не виступала поручителем та не приймала участі в справі.

На сьогоднішній день, ОСОБА_3 є боржником у виконавчому провадженні, вибуття сторони виконавчого провадження в даній справі не відбулося, підстави для правонаступництва відсутні, а тому підстав для заміни сторони виконавчого провадження у спосіб, заявлений стягувачем у виконавчому провадженні, також немає.

Водночас, спір про визнання особи солідарним боржником має вирішуватись у порядку цивільного судочинства шляхом пред`явлення окремого позову, а не в рамках виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи Дарницьким районним судом міста Києва розглядалась цивільна справа № 753/17559/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання солідарним боржником, стягнення заборгованості по відсоткам, 3% річних за договором позики.

Підставою звернення ОСОБА_1 до суду було те, що ОСОБА_3 не виконується рішення Дарницького районного суду м. Києва 06 серпня 2014 року по справі № 753/20473/13-ц про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором позики від 05.08.2009 та 3% річних на загальну суму 265 660,41 грн., а договір позики укладений ОСОБА_3 за згодою його дружини ОСОБА_4 .

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_4 боржником по договору позики від 05.08.2009 посвідченого Макаренко В.М. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1049.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 різницю зміни курсу встановленого Національним банком України гривні до долара США на суму основного боргу у сумі 260 198,40 грн., заборгованість у розмірі 3% річних від простроченої суми боргу у сумі 44 765,60 грн. та заборгованість по процентах від суми позики на рівні ставки НБУ за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сумі 286 873,00 грн., а всього - 591 837 грн. 00 коп., судовий збір у сумі 5918 грн. 37 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення відсотків за договором позики та 3% річних від простроченої суми - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 22 446 (двадцять дві тисячі чотириста сорок шість) грн. 49 коп. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, висновки Постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 905/1956/15 (провадження 12-62гс19), на які посилається заявник, як на одну із підстав заміни сторони у виконавчому провадженні, суддя вказує та те, що стосується інших правовідносин, а саме, правонаступництво юридичної особи у випадку її реорганізації шляхом виділу.

Згідно п.6.29. вказаної постанови, за обставинами цієї справи для встановлення факту правонаступництва визначальним чинником став перехід до нової юридичної особи як правонаступника за розподільчим балансом частини майна, в тому числі і зобов`язань боржника щодо сплати заборгованості, стягнутої рішенням Господарського суду Донецької області від 20 жовтня 2015 року у справі № 905/1956/15.

Тобто, судом було встановлено факт правонаступництва для заміни боржника у виконавчому провадженні, як того вимагає закон.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, судом встановлення, що заява про зміну сторони виконавчого провадження, стосується не заміни боржника у виконавчому провадженні з підстав його вибуття, як передбачено нормами чинного законодавства України (442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»), та не містить обставин, які вказують на правонаступництво, а спрямована на зміну судового рішення щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_4 , яка не була

Враховуючи вищевикладені обставини, суддя приходить до висновку, що заявником на надано доказів, які свідчать про правонаступництво або вибуття сторони виконавчого провадження, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81, 247, 260, 274, 352-355, 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

У задоволені зави ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 753/20473/13 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми за договором позики - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: