КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 264/5597/18 Головуючий у 1 інстанції: Ільєва Т.Г.
Провадження № 22-ц/824/5768/2020 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Куценка Олексія Володимировича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення незаконно утриманих грошових коштів із заробітної плати,-

в с т а н о в и в:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») про стягнення незаконно утриманих грошових коштів із заробітної плати. Зазначила, що в період з 20лютого 2018 року по 19липня 2018 року з її зарплатної картки АТ КБ «Приватбанк» із зарахованої на картку заробітної плати було списано кошти в сумі 7529,31 грн. Посилаючись на те, що грошові кошти в сумі 7529,31 грн. були списані відповідачем безпідставно, ОСОБА_1 просила стягнути їх з АТ КБ «Приватбанк»

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2019 рокупозов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7 525,73 грн. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Уклавши з ОСОБА_1 договір надання банківських послуг, сторони погодили можливість списання банком грошових коштів з рахунку клієнта без його згоди для погашення заборгованості. Списуючи кошти з рахунку ОСОБА_1 , АТ КБ «Приватбанк» діяв відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, згідно норм чинного законодавства України та у рамках договірних відносин. Крім того, у випадку встановлення факту безпідставного банком грошових коштів з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів, банк повинен зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача. Стягнення судом з банку коштів не відповідає належному способу захисту прав позивачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01 лютого 2018 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду завідуючої господарством в комунальному шкільному навчальному закладі ясла-садок № 161 Сонечко Маріупольської міської ради Донецької області. Заклад підпорядковується департаменту освіти Маріупольської міської ради.

Між Маріупольською міською радою та АТ КБ «Приватбанк» був укладений договір про розрахунково-касове обслуговування організації з видачі заробітної плати з використанням платіжних карток. За вказаним договором в березні 2018 року ОСОБА_1 була видана платіжна картка MasterCard № НОМЕР_1 , на яку їй перераховувалася заробітна плата.

Згідно наданого ОСОБА_1 розрахунку, , починаючи із 20 лютого 2018 року по 19 липня 2018 року з її картки № НОМЕР_1 проводилося автоматичне списання грошових коштів у сумі 7 525,73 грн., а саме: 20 лютого 2018 року у сумі 549,00 грн.; 21 березня 2018 року у сумі 549,00 грн.; 05 квітня 2018 року у сумі 949,51 грн.; 19 квітня 2018 року у сумі 549,00 грн.; 04 травня 2018 року у сумі 937,97 грн.; 18 травня 2018 року у сумі 440,00 грн.; 06 червня 2018 року у сумі 915,79 грн.; 20 червня 2018 року у сумі 549,00 грн.; 06 липня 2018 року у сумі 949,51 грн.; 19 липня 2018 року в сумі 1 136,95 грн.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнув з АТ КБ «Приватбанк» на її користь безпідставно списані кошти в сумі 7 525,73 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

При цьому ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Статтею 25 Закону України «Про оплату праці» визначено, що забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Статтею 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб. Умови договору на договірне списання повинні передбачати обсяг інформації, достатній для належного виконання такого списання банком, що обслуговує платника (обставини, за яких банк має здійснити (здійснювати) договірне списання; найменування отримувача та банку отримувача; реквізити рахунка, з якого має здійснюватися договірне списання; реквізити договору між платником та отримувачем (за наявності договору), що передбачає право отримувача на договірне списання; перелік документів, що мають бути представлені отримувачем в обслуговуючий платника банк (якщо платник та отримувач домовились про надання цих документів до банку платника) тощо). Договірне списання здійснюється за платіжною вимогою отримувача або за меморіальним ордером, оформленим банком.

Заперечуючи проти позову з тих підстав, що кошти були списані з рахунку ОСОБА_1 відповідно до умов договору, АТ КБ «Приватбанк» не надав доказів того, що укладени з ОСОБА_1 договір про надання банківських послуг передбачє право банку на договірне списання зарахованих як заробітна плата коштів, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором з визначенням відповідних реквізитів.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення із з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списаних грошових коштів в сумі 7 525,73 грн.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо неналежність обраного ОСОБА_1 способу захисту порушеного права. Стягнення судом з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списаних грошових коштів в повному обсязі відновлює права ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги представника АТ КБ «Приватбанк» не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника АТ КБ «Приватбанк» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Куценка Олексія Володимировича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2020 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.