Номер справи 220/23/20
Номер провадження № 2/220/322/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дурач О.А.

при секретарі судового засідання Сербіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Великоновосілківської райдержадміністрації Донецької області, , вул.. Янісольська, 68 «а», смт Велика Новосілка Донецької області, до ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 про відшкодування безпідставно отриманої суми грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

08.01.2020 р. позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою.

Провадження у справі відкрито 19.03.2020 р.

Стислий виклад позиції позивача

Управління соціального захисту населення Великоновосілківської райдержадміністрації Донецької області звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплаченої суми грошової допомоги, просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Великоновосілківської райдержадміністрації Донецької області для зарахування в дохід державного бюджету надміру перерахованої суми щомісячної адресної допомоги у розмірі 15912 грн. Позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, Управління соціального захисту населення Великоновосілківської райдержадміністрації Донецької області відповідачу, місце проживання якої зареєстровано в м. Донецьк, взята на облік, їй видана довідка про взяття на облік від 2014 року. На підставі наданої заяви сім`ї ОСОБА_1 призначена грошова допомога відповідно до Порядку падання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі - Порядок № 505), з 17 листопада 2014 року. У заяві про призначення грошової допомоги ОСОБА_1 зазначила про відсутність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. У результаті проведеної перевірки достовірності інформації, наданої заявником для призначення допомоги, встановлено, що у власності відповідача з 2005 року є житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач та члени її сім`ї не мали права на отримання грошової допомоги з 17 листопада 2014 року до 16 листопада 2015 року відповідно до пункту 6 Порядку № 505, згідно з яким грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідач була інформована про суму надміру перерахованої допомоги. Добровільно повернути кошти відмовилась. Станом на день звернення до суду добровільно кошти не повернула.

Відповідач відзив за позовом не надала.

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки суду не повідомив, заяви щодо можливості розгляду справи без його участі не надав, його неявка не перешкоджає розгляду даного провадження, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та представника позивача, враховуючи подану ним заяву, в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін на теперішній час.

Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені

відповідні обставини.

17.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до позивача про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території (а.с. 71).

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 15.01.2015 року відповідачу за заявою призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 17.11.2014 року по 16.05.2015 рік (а.с. 80, 80 (зворотня сторона).

04.06.2015 року відповідач також звернулася до позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України (а.с. 79 (зворотня сторона).

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 15.06.2015 року відповідачу призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 17.05.2015 року по 16.11.2015 рік (а.с. 79).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 має у власності на праві приватної власності Ѕ частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 81-83).

18.11.2016 року відділом грошових виплат і компенсацій Великоновосілківського району складено акт про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги (а.с. 84), згідно якого у ОСОБА_1 встановлено наявність житлового приміщення, АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим зазначено, що у такому випадку допомога не призначається та утворена переплата 15912 грн.

Розпорядженням від 21.11.2016 року на ім`я ОСОБА_1 , складеним начальником відділу Бучинською Г.О. та спеціалістом В.В. Ярошенко, вирішено відмовити за заявою від 11.08.2016 р., утворену переплату стягнути з заявника у 100% розмірі (а.с. 85 (зворотня сторона).

Згідно розрахунку на підставі акту від 21.11.2016 року, відповідачу надмірно сплачено кошти у сумі 15912 грн. (а.с. 85). Зазначена сума переплати підтверджується й довідкою від 25.09.2019 року (а.с. 88).

Повідомленням від 21.11.2016 р. відповідача було повідомлено про необхідність відшкодувати кошти по переплаченій допомозі (а.с. 86,87).

Норми права, та мотиви їх застосування.

Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Надання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам урегульовано Порядком № 505.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 (в редакції від 23 жовтня 2014 року зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 554, чинній на момент виникнення правовідносин) грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Частиною другою статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Частиною першою цієї статті визначено, що період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до якого м. Лисичанськ включено до цього переліку.

Дію цього розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053», а також затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого с. Завітне Бажання Великоновосілківського району Донецької області також включено до цього переліку.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що на час виникнення та існування спірних правовідносин с. Завітне Бажання Великоновосілківського району Донецької було віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Пунктом 6 Порядку № 505 (в редакції від 23 жовтня 2014 року зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 554, чинній на момент виникнення правовідносин) передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Нову, відмінну від попередньої, редакцію пункту 6 Порядку № 505 про те, що грошова допомога не призначається, якщо будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану, викладено тільки після внесення змін відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 року № 370.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Визначаючи, чи наявні правові підстави для нарахування та виплати адресної грошової допомоги відповідачу, судом застосовуються до спірних правовідносин норми права у редакції Порядку № 505, чинній на момент їх виникнення.

Отже, судом встановлено, що відповідачу на момент звернення до Управління праці та соціального захисту належала на праві приватної власності з 2005 року домоволодіння, розташоване за адресою: Великоновосілківський район, Донецька область, с. Завітне Бажання. Зважаючи на наведене, відповідач, зазначаючи у заяві для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, про відсутність у неї та членів її сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, діяла добросовісно, оскільки пунктом 6 Порядку № 505 (у редакції, чинній на момент звернення із заявою про отримання грошової допомоги) не було передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні частину житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Враховуючи, що на момент звернення із заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту у відповідача була у володінні домоволодіння, місцезнаходження якого яке відноситься за територіальністю до районів проведення антитерористичної операції, згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року № 33/6/а, розпорядженнями КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, розпорядженням КМУ від 02.12.2015 р. № 1275-р, то вона мала право на отримання грошової допомоги відповідно до Порядку № 505 (у редакції, чинній на момент призначення грошової допомоги).

Висновки суду за результатами розгляду справи

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Щодо судових витрат

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволенні позову, судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7, 9, 10, 12, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268,

273, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог по цивільній справі за позовом Управління соціального захисту населення Великоновосілківської райдержадміністрації Донецької області, , вул.. Янісольська, 68 «а», смт Велика Новосілка Донецької області, до ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 про відшкодування безпідставно отриманої суми грошової допомоги відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: О.А. Дурач