Справа № 203/322/13- ц
Провадження № 6/0203/131/2020
УХВАЛА

09 жовтня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

з участю секретаря судового засідання Дьоміної А.Д.,

за участі:

заінтересованої особи (боржника) Кобця О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» про заміну стягувача у виконавчому листі в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

24.09.2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» (далі ТОВ «ФК «Факторінгс», заявник) з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить суд:

- замінити сторону виконавчого провадження, стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (місцезнаходження юридичної особи: 04053, м. Київ, вул. Артема, будинок 15, ідентифікаційний код юридичної особи: 20025456), у виконавчому провадженні з виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2013 року по цивільній справі № 203/322/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, на правонаступника, - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» (місцезнаходження юридичної особи: 01601, м. Київ, Печерський Узвіз, будинок 5, кабінет 109, ідентифікаційний код юридичної особи: 40298218).

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2013 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» № 8/2005/840-К/355-А від 26.10.2005 року у загальній сумі 14575,71 грн та судові витрати у розмірі 229,40 грн, а разом 14805,11 грн. Як зазначив заявник, станом на 01.09.2020 року боржник добровільно не виконав вказане рішення суду. У свою чергу, 08.05.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ «КБ «Надра») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» був укладений договір № GL2N78545 про відступлення прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор ПАТ «КБ «Надра» відступив новому кредитору ТОВ «ФК «Факторінгс», а новий кредитор ТОВ «ФК «Факторінгс» набув права вимоги ПАТ «КБ «Надра» до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у додатку № 1 до договору відступлення, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), та/або договорами поруки, та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром додатку № 1 до договору відступлення. Таким чином, новим кредитором у правовідносинах з ОСОБА_1 є ТОВ «ФК «Факторінгс», у зв`язку з чим постала потреба у заміні сторони виконавчого провадження, а саме: заміні стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Факторінгс». З урахуванням цього, ТОВ «ФК «Факторінгс» звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 вересня 2020 року, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» про заміну стягувача у виконавчому листі була розподілена головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 28.09.2020 року було прийнято до провадження та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні.

У судове засідання з`явився божник ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, з огляду на те, що він добровільно виконав рішення суду, після того, як воно набрало законної сили. На підтвердження зазначених тверджень надав суду копію квитанції про сплату кредитної заборгованості та копію листа з відповіддю ПАТ «КБ «Надра» щодо його звернення з повідомленням про сплату кредитної заборгованості перед банком. Тому, боржник просив суд відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у повному обсязі.

Заявник разом із заявою про заміну сторони виконавчого провадження надав суду клопотання про розгляд заяви без його участі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, враховуючи приписи ст. 442 ЦПК України, заслухавши думку боржника, розглянув заяву про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності представника заявника.

Суд, заслухавши думку боржника, вивчивши доводи заявника, зазначені ним у заяві про заміну сторони виконавчого провадження, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.02.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення в цивільній справі № 203/322/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» () у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 8/2005/840-К/355-А від 26 жовтня 2005 року 14 575 грн. 71 коп. (заборгованість за кредитом 7 891,72 грн, відсотки по кредиту 1 111,99 грн., пеня 1000 грн, штраф 1000 грн., комісія 3571,75 грн.), та у рахунок повернення судових витрат 229 грн. 40 коп., а разом 14 805 грн. 11 коп.; Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 44-45).

Вказане рішення суду набрало законної сили станом на 01.03.2013 року.

Копію рішення суду, яке набрало законної сили, було отримано боржником ОСОБА_1 , відповідно до його заяви від 04.03.2013 року (а.с. 60, 127).

Копія рішення суду та виконавчий лист були отримані представником ПАТ «КБ «Надра», відповідно до заяви від 04.11.2013 року (а.с.65).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.04.2013 року було повернуто апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (а.с.57).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.01.2014 року було відмовлено Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2013 року (а.с.90).

Відповідно до договору від 08 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Факторингс» було укладено договір № GL2N78545 про відступлення прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор ПАТ «КБ «Надра» відступив новому кредитору ТОВ «ФК «Факторінгс», а новий кредитор ТОВ «ФК «Факторінгс» набув права вимоги ПАТ «КБ «Надра» до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у додатку № 1 до договору відступлення, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), та/або договорами поруки, та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром додатку № 1 до договору відступлення (а.с.110-112).

Відповідно до реєстру договорів, права вимоги, за якими відступаються, серед боржників вказаний ОСОБА_1 , кредитний договір № 8/2005/840-К/355-А, загальний борг 144 681,79 грн (а.с.113-114).

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», до виконавчих документів, які підлягають виконанню державною виконавчою службою, відносяться виконавчі листи, що видаються судами.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 дійшов висновку, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Також згідно з правовою позицією Верховного Суду України, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2018 року (справа № 2-4923/11, провадження № 61-1003св18).

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. При цьому вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд в такому його елементі як правова визначеність (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

У рішенні від 15.10.2009 року по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини проголосив, що право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якої зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Так, під час судового засідання було з`ясовано, що боржник ОСОБА_1 у добровільному порядку виконав заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2013 року, справа № 203/322/13-ц, яке набрало законної сили станом на 01.03.2013 року, в частині стягнення з нього кредитної заборгованості за кредитним договором № 8/2005/840-К/355-А. На підтвердження цього факту суду була надана копія квитанції № 1 від 05.03.2013 року на суму 14575,71 грн., а також лист-відповідь від ПАТ «КБ «Надра» щодо порядку вирішення питання про погашення кредитної заборгованості перед ПАТ «КБ «Надра» (а.с. 128, 129).

Крім того, в ході судового розгляду справи було встановлено, що заявником не надано суду належних доказів того чи виконано рішення суду, з урахуванням того, що представником ПАТ «КБ «Надра» було отримано виконавчий лист, та в якій саме частині його виконано чи не виконано, чи перебуває виконавче провадження на виконанні, чи закінчено виконавче провадження. За поясненнями боржника ОСОБА_1 , до нього відомості з виконавчої служби щодо примусового виконання рішення та перебування на виконанні виконавчого провадження за даної заборгованості не надходило з 2013 року, що виключає необхідність заміни стягувача. Тим більше, що всі його звернення до банку з приводу кредитної заборгованості та її добровільне погашення були залишені без розгляду.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, буде слугувати підставою для обтяження боржника обов`язком щодо погашення заборгованості перед новим кредитором. Тим більше, що кредитна заборгованість була добровільно погашена боржником та заявником не надано належних доказів щодо невиконання рішення суду та наявності будь-якої заборгованості за кредитним договором.

Отже, оскільки боржник добровільно виконав рішення суду, яке набрало законної сили, на користь первісного кредитора Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», в частині сплати кредитної заборгованості, а заявником не надано суду належних доказів того, що виконавче провадження відкривалось чи не закінчено, у суду наразі відсутні правові підстави для заміни первісного кредитора у правовідносинах його правонаступником. При цьому суд бере до уваги те, що чинним законодавством не передбачено повторного стягнення коштів з боржника, який виконав свій обов`язок перед первісним кредитором, і виконання такого обов`язку шляхом сплати заборгованості за кредитним договором на підставі рішення суду підтверджується платіжним документом, а щодо невиконання рішення суду заявником доказів не надано.

З огляду на викладене, суд доходить висновку щодо необхідності відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» про заміну стягувача у виконавчому листі в цивільній справі № 203/322/13-ц.

Керуючись ст. ст. 258 260, 442 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» про заміну стягувача у виконавчому листі в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

У відповідності до підпункту 15.5 частини 1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали суду складений 14.10.2020 року.

Суддя Ф.М. Ханієва