Єдиний унікальний номер 317/541/20
Провадження № 2-о/317/22/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

за участі:

секретаря судового засідання Колесник Ю.І.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з заявою про встановлення факту того, що в посвідці на постійне місце проживання для іноземців та осіб без громадянства серії НОМЕР_1 від 23.06.2012 помилково вказано прізвище ОСОБА_1 , замість ОСОБА_1 . Заяву мотивував тим, що з 2012 року він та його сім`я постійно проживають в Україні. Йому та його батькові з матір`ю були видані посвідки на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства. Коли йому в Управлінні Державної міграційної службі України в 2012 році видали посвідку на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства, то він не звернув уваги на те, що його прізвище вказане з помилкою - вказано « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ». Ні він, ні його сім`я не знають української мови і тому не розуміли, що посвідка була видана з помилкою в прізвищі. Як з`ясувалося, помилку допустив нотаріус, який робив переклади документів, необхідних для отримання посвідки з російської на українську мову. У батька в посвідці на цей час вказано прізвище вірно - ОСОБА_4 . Виявив він цю помилку, коли його матір звернулась за обміном своєї посвідки, але їй в Управлінні Держаної міграційної служби в Запорізькій області відмовили та вказали на те, що потрібно вирішувати це питання через суд. Його матір при виявлені помилки в своїй посвідці вирішила це питання в судовому порядку. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області визнано помилку та встановлено юридичний факт, що прізвище його матері « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_3 ». Він звернувся з заявою до Управління Державної міграційної служби України та отримав 16.10.2019 відповідь, що це питання вони не вирішують. Встановлення факту дасть йому змогу виправити помилку в написанні прізвища не тільки в посвідці, а також в офіційних документах, які виготовлялись після її отримання.

Заінтересована особа скористалась своїм правом на подання пояснень. Так, УДМС України в Запорізькій області у письмових поясненнях заперечує проти встановлення факту. Свої заперечення мотивує тим, що в УДМС України в Запорізькій області знаходиться архівна справа №85044 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій на підставі особистої заяви від 07.02.2012 щодо надання їй та її неповнолітнім дітям ( ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ) дозволу на імміграцію в Україну, надано 18.05.2012 дозвіл на імміграцію відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію».

Після отримання дозволу на імміграцію в Україну, 02.06.2012 громадянин Російській Федерації ОСОБА_1 звернувся до СГІРФО Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області з заявою щодо документування його посвідкою на постійне проживання в Україні. До заяви заявник надав засвідчений нотаріально переклад на українську мову сторінки паспортного документа громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_2 з особистими даними, у якому у графі прізвище зазначено « ОСОБА_1 ».

Ураховуючи вищевикладене, 23.06.2012 заявник був документований посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_3 на прізвище « ОСОБА_1 », відповідно до наданого дозволу на імміграцію в Україну та поданої заяви про документування його посвідкою на постійне проживання на території України. Таким чином, помилки при оформленні посвідки на постійне проживання не було.

У судове засідання з`явились заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , надали пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві про встановлення факту.

Представник заінтересованої особи у заяві, яка надійшла до суду 26.03.2020, просив розглянути справу за відсутності Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області.

Вислухавши доводи заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до паспорта № НОМЕР_4 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином Російської Федерації.

Наразі ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та задокументований посвідкою на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства серії НОМЕР_5.

Вказана посвідка була видана на підставі заяви ОСОБА_1 від 02.06.2012.

Матеріали справи містять заяву ОСОБА_5 від 02.06.2012, у якій вона просить надати їй та її неповнолітнім дітям ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 дозвіл на імміграцію в Україну. Даний документ складений українською мовою й у ньому прізвище заявниці та її дітей зазначено саме як « ОСОБА_1», а не « ОСОБА_1».

Разом із поданою заявою, ОСОБА_5 подавався засвідчений нотаріусом переклад з російської мови та українську її паспорта. Так, прізвище « ОСОБА_3 » (рос. мов.) перекладено українською мовою як « ОСОБА_3 ».

Також ОСОБА_5 подавався засвідчений нотаріусом переклад з російської мови та українську паспорта ОСОБА_3 . Так, прізвище « ОСОБА_1 » (рос. мов.) перекладено українською мовою як « ОСОБА_1 ».

18.05.2012 на ім`я ОСОБА_5 видано дозвіл на імміграцію в Україну за № 8333, у якому зазначено про надання дозволу на імміграцію їй та її неповнолітнім дітям, зокрема, ОСОБА_1 .

Підстав вважати, що в оформленій ОСОБА_1. посвідці була допущена помилка немає, оскільки посвідка була видана у повній відповідності до наданого заявником перекладу свого імені українською мовою та з урахуванням того, що дозвіл на імміграцію в Україну надавався особі із прізвищем « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 ».

Варто також урахувати й наступне.

За приписами ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно пп. 2 п. 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 321 від 25.04.2018 обмін посвідки здійснюється у разі виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки.

Отже, вищевказаний порядок містить встановлену процедуру обміну посвідки у разі виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки.

Аналогічний механізм був визначений у Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 251 від 28.03.2012. Так, обмін посвідки здійснювався у разі установлення розбіжностей у записах (невідповідності внесених до посвідки записів записам в інших документах) (п.п. 2 п. 14 Порядку).

Отже, за наявності помилки у посвідці, вона підлягає обміну у встановленому законом порядку. При цьому, рішення відповідного органа про відмову в обміні посвідки може бути оскаржене у судовому порядку.

Уповноважені на те органи наділені відповідними дискреційними повноваженнями і суд не може підміняти собою такі органи.

Також підлягає урахуванню й те, що заява про встановлення факту не містить чітко визначеної мети встановлення такого факту. Необхідність внесення виправлення фактично зводиться до необхідності внесення змін до інших документів, виданих на ім`я ОСОБА_7 , а також до необхідності усунення різниці у написанні прізвища заявника та його батьків.

У цьому зв`язку суд зауважує, що посилання заявника на те, що наразі прізвище його батьків « ОСОБА_1», а не « ОСОБА_1» не може бути підставою для встановлення факту наявності помилки у написанні прізвища заявника у посвідці на постійне проживання в Україні, адже ст. 315 ЦПК України надає можливість встановити факт родинних відносин між фізичними особами, зокрема, за наявності різниці у написанні їх прізвищ. Підлягає урахуванню й те, що матеріали справи не містять посвідок на постійне проживання в Україні батьків заявника, виданих із зазначенням прізвищ « ОСОБА_1».

Керуючись ст.ст. 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Строк на подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, продовжується на строк дії карантину, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року.

Суддя Д.І. Сакоян