Провадження № 2/234/3355/20
Рішення

іменем України

24 вересня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Аксеніної В.М., розглянув цивільну справу в спрощеному провадженні без виклику сторін

№ 234/11979/20, номер провадження № 2/234/3355/20

за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод»

про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

від відповідача: представник відповідача Горлаковська Т.І .

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

27.08.2020 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені, який обгрунтовує тим, що у період з 29 серпня 2011 по 03 липня 2020 позивач працював в ПрАТ "СКМЗ". Під час перебування у трудових відносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 21802,82 грн, підтвердження чого є довідка про заборгованість по заробітній платі. 03 липня 2020 року був звільнений згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України, згідно наказу № 111 від 03.07.2020. Згідно довідки відповідача № 638 від 13.08.2020 року середня заробітна плата позивача з утриманням податків, зборів складає 187,85 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 37 робочих днів, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, який на момент звернення складає 6950,45 грн..

Просить стягнути з відповідача на його користь позивача заборгованість по заробітній платі 21802,82 грн, та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

14.09.2020 року отримано письмові пояснення відповідача, в яких зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 21802,82 грн. не спростовуються. Стосовно позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки зазначають наступне. Середньоденна заробітна плата (за виключенням податків) становить 187,85 грн, отже для розрахунку суми компенсації згідно ст. 117 КЗпП ця сума має бути помножена на кількість робочих днів за період з 04.07.2020 р. У зв`язку з введенням на території України карантинних норм, на підприємстві запроваджено особливий режим роботи. До початку ведення карантину кількість робочих днів у березні 6, у квітні 0, на травень 2020 наказом № 49 від 02.03.2020 року додатково неоплачувані дні встановлені на 04.05.2020р., а також з 12.05.2020 р. по 15.05.2020р.. Відповідно до наказу № 134 від 30.06.2020 року на весь період карантину також встановлено робочий тиждень по 16 робочих часів на тиждень, тобто 2 робочих дні.

Так, за період з 04.07.2020 по 30.07.2020 8 робочих днів, у серпні 2020р.- 8 робочих днів, у вересні 2020 -8 робочих днів.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Заяв, клопотань не надійшло.

3. Процесуальні дії у справі.

31.08.2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_1 працював у Приватному акціонерному товаристві "Старокраматорський машинобудівний завод".

Наказом № 111 від 03.07.2020 року ОСОБА_1 було звільнено з підприємства у зв`язку з переведенням до ПАТ "ЕМСС", на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України.

Приписами ч.1 ст.46 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

З копії трудової книжки встановлено, що ПрАТ «СКМЗ» виконало обов`язок щодо видачі належно оформленої трудової книжки, але не провів розрахунок, у строк, зазначений в статті 116 цього Кодексу.

Сторони не заперечують, що на момент звільнення заборгованість відповідача перед позивачкою склала 21802,82 грн..

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до п.20 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення.

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Згідно з довідки про заборгованість по заробітній платі № 638 від 13.08.2020 середньоденна заробітна плата позивача становить 233,36 грн. Цю суму вказано без вирахування податків та зборів. Після утримання податків та зборів у розмірі 45,51 грн середньоденна заробітна плата до сплати становить 187,85 грн.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що встановлений ст. 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця ( пункт 71 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц).

Суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми (див. висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16).

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до ст. 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, необхідно враховувати таке ( пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц):

- розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором.

- період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум.

- ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника.

- інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 711/4010/13-ц.

Відповідно до статей 14.1.180, 18, 162.1.3, 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу.

Оскільки відповідач по справі є податковим агентом і саме на нього покладено обов`язок утримувати податок із суми доходу працівника, для обрахунку середньої заробітної плати працівника має бути взято його середньоденну заробітну плату без відрахування податків.

З огляду на викладене, суд бере до обрахунку середньоденну заробітну плату позивача у розмірі 233,36 та робочі дні з дати, наступної після звільнення позивача до дати ухвалення судового рішення у кількості 58 днів, тому розмір середньої заробітної плати для стягнення в порядку ст. 117 КЗпП України складає 13534,88 грн.

Вказана сума середнього заробітку за час затримки при розрахунку ОСОБА_1 є співмірною із заборгованістю відповідача перед ним.

Суд вважає справедливим, пропорційним, таким, що відповідатиме обставинам справи та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача у сумі 13534,88 грн.

Принцип співмірності було застосовано Великою Палатою Верховного Суду у справі 711/4010/13-ці від 18 березня 2020 року, висновки якого у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України мають застосовуватися судами до спірних правовідносин.

5. Позиція суду.

Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову, оскільки заявлені позивачем вимоги є законними та обгрунтованими.

Тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 21802,82 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 13534,88 грн..

6. Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені, - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 21802 (двадцять одна тисяча вісімсот дві) грн 82 коп..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 13534 (тринадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн 88 коп..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн..

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя С.М. Ткачова