Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

23 квітня 2020 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі Дудник Г.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 , представник адвокат ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 02 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі 2500,00 грн. щомісячно з проведенням індексації відповідно до закону. В обґрунтування вимог посилається на те, що на теперішній час майновий стан відповідача на сьогоднішній день змінився. Відповідач приховує свої доходи. Проте, що доходи відповідача зросли свідчить те, що він 17.11.2016 р. придбів автомобіль Chevrolet aveo, 2008 року випуску.

02 травня 2019 року Центральним районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення, яким змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2014 року по справі №490/1506/14-ц. Відкликано виконавчий лист, виданий Центральним районним судом м.Миколаєва по справі №490/1506/14-ц на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2014 року. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сватово Луганської області, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 2500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 02 травня 2019 року і до її повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

На підставі зазначеного рішення було відкрито виконавче провадження ВП № 59458667 , в межах якого на виконання рішення суду віджповідачем сплачено грошові кошти в розмірі 1214,24 грн 03 жовтня 2019 року, що підтверджується відповідною квитанцією.

При ознайомленні в подальшому з матеріалами виконавчого провадження, представником відповідача було з`ясовано, що боржником сплачено судовий збір в розмріі 768,40 грн, виконавчий збір у розмрірі 76,84 грн та витрати виконавчого провадження в сумі 369 грн.

Ухвалою суду від 11 лиипня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Скасоване заочне рішення від 02 травня 2019 року та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання у на 10.10.2019 р.

18 грудня 2019 року Центральним районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2014 року по справі №490/1506/14-ц.

Відкликано виконавчий лист, виданий Центральним районним судом м.Миколаєва по справі №490/1506/14-ц на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 1700 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 18 грудня 2019 року і до її повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Постановою державного виконавця Центрального ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 17.10.2019 року закінчено виконавче провадження в звязку з повним фактичним виконанням виконавчого документу- виконавчого листа № 490/10805/18 , виданого 04 червня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 768,40 грн на користь Центрального районного суда м.Миколаєва.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання заочного рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 травня 2019 року з посиланням на те, що під час примусового виконання виконавчого листа за цим рішенням суду з нього стягнуто грошову суму урозмрі 1214 грн 24 коп, як судовий збір у сумі 768,40 грн , виконавчий збір в сумі 76,84 грн та витрати виконавчого провадження в сумі 369 грн., які він проситть повернути йому з Державного бюджету Україна.

У судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомили, тому їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви про поворот виконання рішення суду на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 444 ЦПК України , якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 445 ЦПК України, У справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Враховуючи позицію Конституційного Суду України щодо тлумачення норми статті 380 ЦПК України, в редакції 2011 року, що регулює аналогічні за змістом відносини, визначені в ст. 444 ЦПК України, поворот виконання рішення це повернення сторін виконавчого провадження в первісне становище у зв`язку із скасуванням виконаного рішення суду з метою поновлення їхніх прав.

За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої палати Верховного Суду 04.09.2019 року у справі №569/15646/16-ц).

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Так, відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За змістом частин першої-третьої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Враховуючи позицію Конституційного Суду України, яка регулює питання застосування інституту повороту виконання рішення, поворот виконання рішення - це повернення сторін виконавчого провадження в первинне становище у зв`язку із скасуванням виконаного рішення суду та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення вирішується судом шляхом зобов`язання повернення боржникові стягнутих грошових сум.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат між сторонами є обов`язком суду, який розглядає справу.

Враховуючи, що клопотання заявника в частині стягнення сплаченого судового збору, понесеного у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції в порядку заочного розгляду , по суті стосується нового перерозподілу судових витрат внаслідок скасування цього рішення в порядку ст. 287-288 ЦПК України, правові підстави для вирішення порушеного ним питання в поряду повороту виконання судового рішення, визначеного ст. 444 ЦПК України - відсутні.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Таким чином, питання про повернення боржнику витрат понесених під час виконавчого провадження у разі його закінчення у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало примусовому виконанню вирішується державним чи приватним виконавцем в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» й до процесуальних повноважень суду не відноситься.

Враховуючи викладене, та положення ч.2 ст. 445 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування повороту виконання рішення суду, в зв`язку з чим заява відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 354, 444 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвокатат Проніної О.О. про поворот виконання рішення суду- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після її підписання.

Суддя Гуденко О.А.