Єдиний унікальний номер 225/2447/18
Номер провадження 22-ц/804/2937/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 225/2447/18

Номер провадження 22-ц/804/2937/20

22 жовтня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

секретар Ротар Я.Б.

Сторони:

позивач: Публічне акціонерне товариство «ПІРЕУС БАНК МКБ»

відповідач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

- за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Легазіна Олексія Геннадійовича

на заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 03 вересня 2018 року, яке складено суддею Качаленко Є.В. в м. Торецьк в приміщенні Дзержинського міського суду Донецької області та проголошено 03 вересня 2018 року у 8 годині 50 хвилин, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

24 травня 2018 року до Дзержинського міського суду надійшов позов Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «ПІРЕУС БАНК МКБ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 994734,23 грн. та судових витрат у розмірі 14921,02 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.10.2011 року між ПАТ «Піреус Банк МКБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №МОsd/05747 відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 756000,00 грн. на придбання житлової нерухомості на вторинному ринку. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_2 та банком було укладено 20.10.2011 року Договір поруки №МОsd/05747/S-1. ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 04.05.2018 року має заборгованість у сумі 994734,23 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом по кредиту 552142,68 грн., заборгованості за нарахованими процентами 442591,55 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 03 вересня 2018 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі. З відповідачів на користь позивача солідарно стягнута заборгованість за основним боргом по кредиту 552 142, 68грн., за процентами 442 591, 55грн. Судовий збір у розмірі по 7 460, 51грн. з кожного з відповідачів.

13.02.2020 року до Дзержинського міського суду надійшла заява про перегляд заочного рішення.

27 березня 2020 року ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області заяву про перегляд заочного рішення адвоката Легезіна Олексія Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Легезіна Олексія Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник відповідача зазначив, що позивачем не надано належних доказів, які підтверджують заборгованість. Такими доказами можуть бути первинні документи та банківські виписки по особовим рахункам.

Щодо зміни процентної ставки, вказує, що суду не надано доказів зміни індексу FAIR (разом з тим в апеляційній скарзі не містяться докази, що цей індекс не змінювався).

Крім того, суду слід було застосувати строки позовної давності. Послався на п.59 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року відповідно до якого, оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак перебіг позовної давності стосовно кожного окремого щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Крім того, посилаючись на положення ст.559 ЦК України та судову практику вважав поруку припиненою.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від представника позивача ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що зазначений у договорі індекс FAIR визначається банком, як незалежною фінансовою установою як найбільша процентна базова ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в Банку на строк 6 (шість) місяців, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Інформація щодо розміру ставки FAIR розміщується у загальнодоступному регулярному джерелі інформації.

Додатковою угодою жодним чином не відбулось збільшення зобов`язань боржника, відповідно застосування положень ст.559 ЦК України щодо припинення поруки не можливе.

Розрахунок заборгованості зроблений відповідно до положень договору (а.с.156-179).

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Учасники справи, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.208-216) у судове засідання не з`явились.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.218-220).

За таких підстав, враховуючи положення до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та їх представників.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

20.10.2011 року між ПАТ «Піреус Банк МКБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №МОsd/05747 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 756000,00 грн. на придбання житлової нерухомості на вторинному ринку. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_2 та банком було укладено 20.10.2011 року Договір поруки №МОsd/05747/S-1. ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 04.05.2018 року має заборгованість у сумі 994734,23 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом по кредиту 552142,68 грн., заборгованості за нарахованими процентами 442591,55 грн.

З зв`язку з такими встановленими обставинами судом першої інстанції повністю задоволені позовні вимоги.

Але з таким рішенням у повній мірі не може погодитись колегія суддів з наступних причин.

Апеляційним судом встановлено, що договірні відносини з приводу підписання договору кредиту та договору поруки, між сторонами виникли 20 жовтня 2011 року.

Кредит виданий строком до 20 жовтня 2031 року.

Останній, узгоджений між сторонами, платіж не був зроблений у січні 2015 року.

До суду позивач звернувся у травні 2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 529 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до п.59 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року відповідно до якого, оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак перебіг позовної давності стосовно кожного окремого щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У заяві про перегляд заочного рішення ставилось питання про застосування строків позовної давності.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду в період дії кредитного договору, але у строк, що перевищує три роки з моменту несплати останнього платежу, строк позовної давності слід застосувати до платежів, які повинні були здійснені в січні, лютому, березні та квітні 2015 року. У стягненні зазначених сум варто відмовити.

В іншій частині позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до детального розпису загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості Кредиту і реальної відсоткової ставки (а.с.13-15), що є додатком до кредитного договору від 20.10.2011 року, суми платежів складають:

- за січень 2015 року - 12 502, 35грн., з яких погашення основної суми кредиту 3150грн., відсотки за користування кредитом 9352, 74грн.;

- за лютий 2015 року 13 098, 26грн., з яких погашення основної суми кредиту 3150грн., відсотки за користування кредитом 9948, 26грн.;

- за березень 2015 року - 12 090, 82грн., з яких погашення основної суми кредиту 3150грн., відсотки за користування кредитом 8940, 82грн.;

- за квітень 2015 року - 12 999, 27грн., з яких погашення основної суми кредиту 3150грн., відсотки за користування кредитом 9849, 27грн.

Тобто загальна сума періодичних платежів за кредитом, що знаходяться поза межами позовної давності становить 57 690, 70грн., з яких погашення основної суми кредиту 12 600грн., відсотки за користування кредитом 45 090, 70грн.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Аналізуючи положення договору поруки и підстави для припинення поруки (ч.4 ст.559 ЦК України) колегія суддів проходить, що треба застосувати строки давності до окремих платежів. Застосувати строк давності до всього договору та звільнити поручителя, як солідарного боржника від виконання взятих ним обов`язків є незаконним.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково.

Застосувати строк позовної давності до чергових платежів та задовольнити позовні вимоги частково (за відрахуванням чергових платежів поза строками позовної давності).

Так, враховуючи, що позивачем заявлено до стягнення 994 734, 23грн., з яких 552 132, 68грн. сума основного боргу по кредиту, 442 591, 55грн. сума нарахованих і не сплачених процентів, стягненню з відповідачів підлягає 937 943, 53грн. (994 734, 23грн. - 57 690, 70грн.), з яких 539 532, 68грн. (552 132, 68грн.- 12600грн) сума основного боргу по кредиту, 397 500, 85грн. (442 591, 55грн. 45 090, 70грн.) - сума нарахованих і не сплачених процентів.

Також слід зауважити, що згідно з усталеною практикою Європейський суд з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результа-тами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржуєме рішення зміні в частині задоволених позовних вимог.

При винесенні рішення по справі суд, відповідно до вимог ст.141, 142 ЦПК України повинен вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження (а.с.152-153) ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору у розмірі 22 381, 53грн., апеляційним судом позовні вимоги задоволені частково, що в процентнім відношенні становить 94, 29% від заявлених позовних вимог, ставка судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог становить 21 103,54грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Легазіна Олексія Геннадійовича задовольнити частково.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 03 вересня 2018 року в частині задоволених позовних вимог змінити.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариство «ПІРЕУС БАНК МКБ», заборгованість за кредитним договором № МОsd/05747 від 20 жовтня 2011 року 937 943 (дев`ятсот тридцять сім тисяч дев`ятсот сорок три) гривні 53 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Держави судовий збір у розмірі 21 103 (двадцять одна тисяча сто три) гривні 54 копійки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А. В. Гапонов

Судді: Г.В. Новікова

Л.П. Никифоряк