печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Ситику Р.В.,

за участю:

заявника: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали суду від 11.11.1997 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник, відповідач ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з заявою, у якій адвокат просить скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі № 2-25/07 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участі третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вжиті на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.11.1997 року, якою накладено арешт на майно належне ОСОБА_1 , зокрема, на житловий будинок розташований у АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що протягом 1997-2007 рокив в Печерському районному суді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участі третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.11.1997 року накладено арешт на майно належне ОСОБА_1 де б воно не знаходилось та з чого не складалось, зокрема, на житловий будинок розташований у АДРЕСА_1 та автомашину Опель-Омега. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2007 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , провадження у справі закрито, проте, заходи забезпечення не скасовано.

Заявник (відповідач) у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час, дату і місце судового засідання.

Суд, вивчивши подану заяву про скасування заходів забезпечення позову, дослідивши письмові докази у матеріалах справи, дійшов висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що протягом 1997-2007 рокив в Печерському районному суді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участі третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

З листа від 31.02.2020 р. вих. № 2-25/07 за підписом Голови Печерського районного суду м. Києва вбачається, зокрема, що оскільки відповідно до акту № 109 про вилучення та зниення справ (документів), що не підлягають зберіганню від 25.01.2013 року матеріали цивільної справи № 2-25/07 знищені, а тому надано лише ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11.11.1997 року та від 07.02.2007 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.11.1997 року накладено арешт на майно належне ОСОБА_1 де б воно не знаходилось та з чого не складалось, зокрема, на житловий будинок розташований у АДРЕСА_1 та автомашину Опель-Омега.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2007 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , провадження у справі закрито.

Отже, арешт на майно ОСОБА_1 накладено в порядку розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів, що був встановлений статтею 62-4 ЦПК України 1963 р.

01.01.2005 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс від 18.03.2004 року №1618-ІУ.

Пунктом 6 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України в редакції від 18.03.2004 р. було визначено, що «заяви і скарги, подані до набрання чинності цим Кодексом відповідно до Цивільного процесуального кодексу України 1963 року, розглядаються у порядку, встановленому цим Кодексом…».

Крім того, 15.12.2017 року набула чинності редакція Цивільного процесуального кодексу від 03 жовтня 2017 року.

Підпунктом 9 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 03.10.2017 р. визначено, що «…справи у судах першої і апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу…».

Таким чином, дане клопотання про скасування заходів забезпечення позову має розглядатися в порядку, встановленому ЦПК України в редакції від 03.10.2017 р. з наступними змінами та доповненнями.

Частиною 1 статті 158 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до частини 9 статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 10 ст. 158 ЦПК України передбачено, що у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду

Відповідно до п. 10 постанови Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 2 від 12.06.2009 р., заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Зважаючи на вказані норми, суд вправі скасовувати вжиті заходи забезпечення позову, у разі коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

ОскількиУхвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2007 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , провадження у справі закрито, проте, питання скасування заходів забезпечення не вирішено, з метою відновлення права власності ОСОБА_1 , суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали суду від 11.11.1997 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-20, 158 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали суду від 11.11.1997 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.11.1997 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, шляхом накладення арешту на майно, належне ОСОБА_1 , де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, зокрема, на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя: І.В. Григоренко