УХВАЛА

27 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 520/15285/17

провадження № 61-18081св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Колеснікова Г. Я., Вадовської Л. М., Сєвєрової Є. С., касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року у складі судді Черевко П. М.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування, визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, визнання недійними та скасування запису та рішення державного реєстратора, визнання права власності.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У 2017 році ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування, визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, визнання недійними та скасування запису та рішення державного реєстратора, визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що мати позивача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладаючи 09 червня 1989 року договір дарування належного їй на праві власності 21/50 частки житлового будинку, а в подальшому склавши 11 червня 2010 року заповіт, в силу стану свого здоров`я, як фізичного так і психічного, не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Під час підписання договору дарування та заповіту іншому сину від другого шлюбу, вона була введена в оману, оскільки не розуміла значення своїх дій.

Позивач просив визнати недійсними договори дарування, заповіт, свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом, визнати недійсними та скасувати запис і рішення державного реєстратора, визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2019 року зупинено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсними договорів дарування, визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, визнання недійними та скасування запису та рішення державного реєстратора, визнання права власності до вирішення питання про відвід судді Огренич І. В., суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2019 року повернуто апелянту.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2019 року повернуто заявнику.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви адвоката Іноземцева О. В. (представник ОСОБА_3 ) про виправлення описки в ухвалі Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_4 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду Одеського апеляційного судувід 16 жовтня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_6 (представник ОСОБА_3 ), посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року скасувати і винести ухвалу, якою виправити описку в мотивувальній частині ухвали Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 , витребувано її з Київського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі за касаційною скаргою ОСОБА_3

14 лютого 2020 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування, визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, визнання недійними та скасування запису та рішення державного реєстратора, визнання права власності призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська