РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2268/20

26 жовтня 2020 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу №564/2268/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що з 21 липня 2018 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач офіційно працевлаштований у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , має постійних дохід, нікому іншому аліментів не сплачує, але не надає коштів на утримання дитини і позивач сама повністю утримує дочку. Просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву у якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, у разі неявки відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду відзив на позов, у якому зазначив, що позов визнає, просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене,дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, доказів та постановити заочне рішення.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

21 липня 2018 року Костопільським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про складено актовий запис про шлюб №143.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.07.2018 року, виданим Костопільським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , батьком якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 27 грудня 2018 року Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис про народження №497.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно приписів ч.ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд враховує, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків.

Визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дитини і визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Позивач звернувся до суду з позовом 17.09.2020 року, що підтверджується відміткою на позовній заяві, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

Згідно приписів пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.176 Цивільного процесуального кодексу України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідач визнав позов, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 142, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 /однієї третьої/ частки від заробітку (доходу)ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 17.09.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави 420 /чотириста двадцять/ гривень 40 копійок судового збору за подання позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 26.10.2020.

СуддяВ. В. Левчук