Справа № 308/7556/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участі секретаря судового засідання Івашко Я.С.,

розглянувши у порядку позовного провадження цивільну справу №308/7556/20 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» про відшкодування шкоди,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Матлахової Т.В.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» про відшкодування шкоди у розмірі 96415,00 грн., з них: 76330,00 грн. доплати страхової виплати в межах суми страхового відшкодування, передбаченого полісом №114382369, 7085,00 грн. за шкоду, завдану здоров`ю, 13000,00 грн. моральної шкоди, а також 2500,00 грн. витрат за оцінку транспортного засобу.

Свої вимоги мотивує тим, що 14.02.2020 на перехресті вул.П.Комуни та вул.Гагаріна в м.Ужгороді водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу та допустила зіткнення з належним йому автомобілем «Volkswagen Touran», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Власником автомобіля «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_4 , є ТОВ «Перша лізингова компанія». Транспортний засіб застрахований в АТ "Страхова компанія "ІНГО", яка в повному обсязі не виконала свій обов`язок у межах страхової суми, зазначеної в страховому полісі. При цьому, матеріально-правовою підставою позову визначено статті 979, 988, 1166, 1188, 1192 Цивільного кодексу України, статті 23, 24-1, 25, 26-1, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов від 13.08.2020 №1964 та у судовому засіданні повідомив про зміну назви Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Страхова компанія «ІНГО Україна» на Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» та заперечив проти позову у повному обсязі. Свої заперечення стосовно стягнення 76330,00 грн. вартості відновлювального ремонту автомобіля (суми відновлювального ремонту на загальну суму 155690,00 грн., обмежена 130000,00 грн. згідно полісу обов`язкового страхування за вирахуванням 53812,89 грн. здійсненої страхової виплати) відповідач обґрунтовував з посиланням на положення ст.36.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема, враховуючи, що якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Стосовно заперечень зі стягнення витрат на оцінку транспортного засобу у розмірі 2500,00 грн. відповідач вважає їх необґрунтованими у зв`язку з тим, що у встановлений законодавством строк направив свого аварійного комісара на місце настання страхового випадку. Стосовно позовної вимоги про стягнення витрат за послуги евакуатора на суму 1500,00 грн. відповідач вважає її такою, що не має законодавчої підстави у даному випадку. Стосовно суми 7085,00 грн. у відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, вважає таку недоведеною документально як за підставами, так і за витратами. Стосовно вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 13 000,00 грн. зазначив, що ним як страхувальником, дана шкода не заподіювалась, а також зазначає, що позивачем не доведено розмір такої шкоди.

Ухвалою суду від 04.08.2020 відкрито провадження у справі. Засідання 28.08.2020 проведено в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 28.08.2020 призначено судовий розгляд на 22.09.2020 в режимі відеоконференції. У судовому засіданні 22.09.2020 оголошено перерву до 14.30год. 12.10.2020 та до 16.30год. 22.10.2020.

Відповідно до статті 247 ЦПК України здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У місті Ужгороді на перехресті вул. П. Комуни та вул. Гагаріна 14.02.2020 о 12 годині 00 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля "VOLKSWAGEN TOURAN", державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 та під його керуванням, та автомобіля "VOLKSWAGEN POLO", державний номер НОМЕР_1 , (який належить на праві власності ТОВ «Перша лізингова компанія») під керуванням ОСОБА_4 .

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2020 у справі №308/1713/20 ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Встановлено, що водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем "VOLKSWAGEN POLO", державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу та допустила зіткнення з автомобілем "VOLKSWAGEN TOURAN", державний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. До ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "VOLKSWAGEN TOURAN", державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "VOLKSWAGEN POLO", державний номер НОМЕР_1 , була застрахована акціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №114382369 (ліміт відповідальності відповідача: за шкоду по життю та здоров`ю - 260 000,00 грн, за шкоду по майну - 130 000,00 грн, франшиза - 0 грн).

Позивач звернувся до АТ «Страхова компанія «ІНГО» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду №2358700 від 14.02.2020 та із заявою про відшкодування оціненої шкоди 14.02.2020 на суму 200500,00 грн. До матеріалів справи позивачем додано протокол огляду транспортного засобу від 23.03.2020 №46/20 та звіт суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 №46/20 про оцінку автомобіля від 18.04.2020, яким визначено вартість матеріального збитку власнику автомобіля у розмірі 118996,07 грн. з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Додано також копію розрахункової квитанції за оцінку пошкодженого автомобіля на суму 2500,00 грн.

Позивачем до матеріалів справи також додано докази оплати за відновлювальний ремонт автомобіля на суму 86390,00 грн. та витрат необхідних для ремонту автомобіля - запчастини і деталі, що пошкоджені і потребували заміни на суму 69300,00 грн. Додано докази витрат за застосування евакуатора на суму 1500,00 грн. та за відновлення державного номерного знака на суму 400,00 грн.

Натомість відповідачем до відзиву до позову подано власний звіт №2734 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, згідно з яким вартість збитків становить 62519,14 грн. з ПДВ. Розглянувши заяву позивача та враховуючи вказаний звіт, відповідачем було прийнято рішення (страховий акт №2432280 від 26.03.2020, платіжне доручення №5213 від 07.04.2020) про сплату суми страхового відшкодування у розмірі 53812,89грн. без ПДВ.

Окрім наведених вимог позивач, ОСОБА_1 просив стягнути на його користь 2361,50 грн. за шкоду, заподіяну його здоров`ю, про що подано суду довідку Комунального некомерційного підприємства Закарпатської обласної ради «Обласний госпіталь ветеранів війни» №32 від 28.02.2020 про перебування на амбулаторному лікуванні з 14 по 28 лютого 2020 року. Розрахунок шкоди, заподіяної здоров`ю, додано до матеріалів справи та визначено у відповідності до вимог ст. 24.2 та 24.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Також позивач ОСОБА_1 заявив позовну вимогу про стягнення 4723,00 грн. неотриманих доходів, керуючись ст. 25 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У резолютивній частині позовної заяви вказано вимогу про стягнення витрати за оцінку транспортного засобу на суму 2500,00 грн., які в судовому засіданні просив стягнути з відповідача як понесені ним судові витрати.

Заподіяна моральна шкода оцінена позивачем у розмірі 13000,00 грн. з урахуванням ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виходячи з розміру 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а саме: від суми 260000,00 грн. від страхової суми, визначеної у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Причиною виникнення спору у справі стало питання наявності чи відсутності підстав для стягнення із АТ «Страхової компанії "ІНГО" на користь ОСОБА_1 різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та сплаченою відповідачем сумою страхового відшкодування, а також відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, неотриманих доходів, моральної шкоди, вартості оцінки транспортного засобу, враховуючи заперечення позовних вимог відповідачем.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) передбачено, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, унаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у договірному зобов`язанні є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його користь, як третьої особи, страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 Цивільного кодексу України підстав.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Судом встановлено, що 07.04.2020 на банківський рахунок ОСОБА_1 відповідачем сплачено (перераховано) страхове відшкодування в сумі 53812,89 грн., що не заперечується позивачем.

Відповідно до ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, виходячи з вимог ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем до суду не надано доказів на спростування вказаної суми матеріальної шкоди, завданої позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач, у разі незгоди із зазначеним звітом та позовними вимогами, міг заявити клопотання про проведення експертизи у суді, однак цим правом не скористався, в наданих ним до суду запереченнях таке клопотання також відсутнє.

Клопотання про призначення у справі судової авто-товарознавчої експертизи позивачем також не заявлене.

Отже, позивачем до матеріалів справи додано документи, що підтверджують витрати на ремонт транспортного засобу на суму 157000 грн., в тому числі 1500,00 грн. витрат на евакуацію авто, 400,00 грн. за заміну державного номерного знаку.

Вимогами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, зокрема, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. До матеріалів справи додано акт виконаних робіт та фіскальний чек на суму 1500,00 грн. (а.с. 30), а отже, суд вважає вказані витрати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Витрати на відновлення державного номерного знаку підтверджуються товарним чеком від 22.05.2020 на суму 400,00 грн. (а.с. 28) і також підлягають стягненню із відповідача.

З урахуванням вищенаведених положень, у відповідача виникло зобов`язання по відшкодуванню позивачу завданої йому внаслідок пошкодження його майна шкоди, а отже, є підстави для стягнення з АТ «Страхова компанія «ІНГО» на користь ОСОБА_1 різниці між фактичним розміром заявленої шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме суми 76187,11 грн. без ПДВ, у решті частини позовних вимог на суму 142,89 грн. слід відмовити.

Вимогами ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого. Так, п.24.1. ст.24 наведеного закону визначено загальний порядок відшкодування шляхом надання обґрунтованих витрат, пов`язаних з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Однак, згідно п. 24.3. ст.24, у разі не надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. Пункт 24.2. статті 24 вказаного закону передбачає, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Згідно розрахунку позивача така становить 2361,50 грн., що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, а отже, підлягає задоволенню.

Вимогами ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Такий передбачає, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються для непрацюючої повнолітньої особи - у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Отже, позивачем на підставі даної норми заявлено вимогу про стягнення 4723,00 грн. (розміру мінімальної заробітної плати станом на час заподіяння шкоди), що підлягає задоволенню судом. Заперечення відповідача про необхідність обґрунтування таких витрат не можуть бути взяті судом до уваги з наведених мотивів.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 13000,00грн., виходячи із розміру шкоди, заподіяної життю та здоров`ю, визначену у полісі у розмірі 260000,00грн. із застосуванням 5%.

У випадку порушення зобов`язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК). Вимогами статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки судом встановлено розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 2361,50 грн.+4723,00 грн., що становить 7084,50 грн., то 5% від вказаної суми становить 354,23 грн. Отже, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню на суму 354,23 грн., у решті позовних вимог на суму 12645,77 грн. позивачу слід відмовити.

Позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати на суму 2500,00 грн., які ним сплачені згідно розрахункової квитанції №003050 (а.с. 36) за оцінку транспортного засобу та проведення таких робіт у зв`язку з вищезазначеною дорожньо-транспортною пригодою.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Визначені ЦПК України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов`язок нести інші витрати, не передбачені законодавством.

Отже, системний аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що заявлені позивачем витрати за оцінку транспортного засобу на суму 2500,00 грн. не належать до судових витрат, а відтак у їх стягненні позивачу належить відмовити.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач у силу положень пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 840,80грн стягується з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст. 4, 12 ,81, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на суму 76187,11 грн. (сімдесят шість тисяч сто вісімдесят сім гривень одинадцять копійок).

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на користь ОСОБА_1 шкоду, заподіяну здоров`ю на суму 7084,50 грн. (сім тисяч вісімдесят чотири гривні п`ятдесят копійок).

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди на суму 354,23 грн. (триста п`ятдесят чотири гривні двадцять три копійки).

В решті позовних вимог, а саме 142,89 грн. відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 12645,77 грн. у відшкодування моральної шкоди, 2500грн. у відшкодування судових витрат, - відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» судовий збір на користь Державного бюджету України в розмірі 840,80грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, .

Повне судове рішення складено 23.10.2020.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник