РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/388/20

16 жовтня 2020 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

представника позивача - Наулік Л.І.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №564/388/20 за позовом органу опіки та піклування - Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області (м.Костопіль Рівненської області, вул.Незалежності 7) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування - Костопільська районна державна адміністрація Рівненської області звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина. Мати дитини померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Малолітній ОСОБА_3 разом із сестрою ОСОБА_4 , 2000 року народження, проживає з дідом по лінії матері ОСОБА_5 та бабою ОСОБА_6 . Допомагає у вихованні і догляді за дитиною тітка ОСОБА_7 . Відповідач, як батько дитини, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо дітей і з 2014 року не бере участі у їх вихованні та утриманні, не цікавиться їх життям, здоров`ям, навчанням, втратив родинні зв`язки з дітьми. Малолітній ОСОБА_3 є учнем Костопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів і за час навчання батько жодного разу не відвідував школу, батьківські збори, не цікавився успіхами сина. Просить позов задоволити та позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 2218 грн, накласти заборону на відчуження майна та житла дитини, яке знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідачем подано відзив на позов у якому вказав, що вважає позовні вимоги безпідставними. Вказує, що після смерті його дружини діти певний час проживали разом з ним, але потім їх забрали до себе батьки дружини - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які звинувачували його у смерті дружини. Після цього син ОСОБА_8 почав віддалятись від нього, став рідше спілкуватись, хоча він намагався спілкуватись з ним, надавав кошти на утримання дітей, їздив з дітьми відпочивати, оплачував сину навчання у музичній школі, репетиторство, дарував різні подарунки на дні народження. Зазначає, що ніколи не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків і позбавлення його батьківських прав негативно відобразиться на дитині. Бажає зберегти відносини із сином. Просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що сім`я ОСОБА_9 перебуває на обліку в органі опіки та піклування як така, що опинилась у складних життєвих обставинах. Вказала, що з відповідачу Костопільським районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді соціальні послуги інформаційного та психологічного характеру, проте відповідач до порад та рекомендацій не прислухається, продовжує вести звичний для себе спосіб життя, злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Також пояснила, що діти боялися батька через його поведінку. Просила позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що на його думку причиною погіршення стосунків з дітьми є те, що батьки його померлої дружини звинувачують його у смерті їх дочки і налаштували дітей проти нього. Пояснив, що не ухилявся від своїх обов`язків щодо дітей після смерті дружини, завжди намагався приділяти увагу дітям, їздив з ним разом відпочивати, купував подарунки та все необхідне і надавав так кошти. Вважає, що немає підстав позбавляти його батьківських прав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що відсутні підстави позбавляти відповідача батьківських прав, оскільки це психологічно негативно вплине на дитину, якій досі важко після смерті матері. Вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і застосовується у виключних випадках та в інтересах дітей, а у даному випадку це не відповідатиме інтересам дитини. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 14.09.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції в Рівненській області, актовий запис про народження №248 від 27.08.2007.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 11.04.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області.

З довідки Костопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 Костопільської районної ради Рівненської області від 20.08.2018 №62р-66 вбачається, що ОСОБА_3 є учнем цієї школи. Вказана обставина також підтверджується довідкою навчального закладу №301/06-66 від 25.11.219.

З психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_3 , 2007 року народження та інформації про участь батька у вихованні, навчанні та утриманні ОСОБА_3 , а також інформації про рівень його успішності вбачається, що дитина має середній та високий рівень знань, не конфліктний, завжди охайний. Батько ОСОБА_1 у 2017-2018 навчальному році не з являвся на батьківських зборах, але періодично телефонує сину та бачиться з ним. Навчанням дитини займається баба та тітка.

16 липня 2018 року представниками служби у справах дітей Костопільської РДА складено акт обстеження умов проживання з метою перевірки виконання батьківських обов?язків ОСОБА_1 щодо дітей ОСОБА_3 , 2007 року народження та ОСОБА_4 , 2018 року народження, за адресою АДРЕСА_2 . За результатами обстеження умов проживання встановлено, що діти проживають з дідом та бабою по лінії матері - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які займаються їх утриманням та вихованням. Умови проживання задовільні, для дітей є місця для відпочинку, підготовки уроків, діти забезпечені одягом та взуття відповідно до сезону, ОСОБА_1 злісно ухиляється від виконання батьківських обов?язків із виховання дітей.

14.11.2019 представниками служби у справах дітей Костопільської РДА складено акт обстеження умов проживання на підставі інформації щодо неналежного виконання батьківських обов?язків громадянином ОСОБА_1 та з метою захисту інтересів дитини за адресою АДРЕСА_2 з якого вбачається, що батько з дитиною не спілкується, не забезпечує належним доглядом, та харчуванням, не цікавиться здоров?ям та навчанням, ухиляється від виконання батьківських обов?язків.

19 листопада 2019 року ОСОБА_1 попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов?язків.

З акту №127 оцінки потреб сім?ї/особи, складеного службою у справах дітей за період з 28.11.2019 по 05.12.2019 вбачається, що ОСОБА_3 , 2007 року народження, проживає у своїх баби з дідом по лінії матері ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , емоційний стан дитини задовільний, сім?я проживає у власному будинку по АДРЕСА_2 , малолітній ОСОБА_3 має окрему кімнату, місце для сну, відпочинку, виконання домашніх завдань.

З наданого службою у справах дітей висновку оцінки потреб сім?ї вбачається, що у сім?ї наявні складі життєві обставини, які виникли внаслідок ухилення батька ОСОБА_1 від виконання батьківських обов?язків. Тривалість проблеми - кілька років, сім?я потребує консультування та посередництва (медіації), надання соціальних послуг.

З пояснюючої записки ОСОБА_1 , наданої 29.11.2019 начальнику Служби у справах дітей Костопільської РДА вбачається, що він останній раз бачив сина влітку, що йому перешкоджають бачитись з дитиною, він має бажання спілкуватись із сином, проводити із сином вихідні, неодноразово запитував, що потрібно синові придбати з речей чи до школи, бажає налагодити контакт із сином.

З пояснень ОСОБА_6 від 29.11.2019 вбачається, що протягом шести років діти проживають з нею, батько дітей з нею не спілкується, дітьми не цікавиться, не допомагає матеріально, не цікавиться навчанням сина, на її прохання допомогти та спілкуватись з дітьми відповідає у грубій формі.

Крім того, допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 надала суду показання про те, що відповідач за життя її дочки ОСОБА_11 неодноразово піднімав не неї руку і це бачили діти. Показала, що дочку ОСОБА_12 відповідач не любить і часто висловлює дорікання їй, не цікавився її навчанням, не був на випускному, якщо якісь кошти надавав, то дуже мало. Також показала, що з 2017 року діти до відповідача перестали ходити, а на потреби дітей доводилось випрошувати кошти у відповідача, але останній їх надавав. Навчанням сина не цікавиться, участі у вихованні не приймає, з нею та її чоловіком спілкується грубо, часто вживає ненормативну лексику.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 надала суду показання про те, що відносини з батько важкі, за час спільного проживання він неодноразово піднімав руку на матір і на неї, принижував і вона боїться батька досі. Після смерті матері вона з братом ОСОБА_8 залишилась проживати у діда з бабою. Вважає, що агресія, яку проявляв відповідач, викликана вживанням алкоголю.

З пояснень ОСОБА_13 від 29.11.2019, яка є тіткою ОСОБА_3 , вбачається, що більше року батько ОСОБА_8 не бере участі у його вихованні, не допомагає матеріально, навчанням не цікавиться, з днем народження сина останній рік не вітав, не цікавився дитячими потребами. Обставини щодо відсутності інтересу ОСОБА_1 до навчання та виховання сина та його здоров`я також підтверджується поясненнями ОСОБА_13 від 07.02.2020.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 також показала, що за час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_10 у них виникали конфлікти на ґрунті зловживання відповідачем алкоголем, через що діти бояться батька. Після смерті ОСОБА_10 діти лишились проживати у діда і баби, а батько перестав приділяти їм увагу. Стосунки у ОСОБА_8 і ОСОБА_14 з батьком складні, напружені, діти бояться його. Відповідач не піклується про дітей.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала суду, що є класним керівником ОСОБА_3 . Також показала, що відповідач мало цікавиться дитиною, рідко телефону їй і практично не цікавиться навчанням дитини, на батьківські збори приходила тітка ОСОБА_8 - ОСОБА_13 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надала суду показання про те, що як психолог спілкувалась із ОСОБА_17 , що він ухиляється від розмови на тему сім?ї хоча в цілому комунікабельний. Показала, що малолітній ОСОБА_8 відчуває захист від сестри ОСОБА_14 та баби, коли дізнався, що також має прийти батько на співбесіду, то зрадів, а коли батько прийшов, то став пригніченим.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_18 надала суду показання про те, що коли була жива матір малолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , то були конфлікти у сім?ї, але малолітній ОСОБА_8 був більш прихильний до відповідача.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_19 надала суду показання про те, що як психолог соціальної служби спілкувалась з відповідачем і після таких спілкувань ОСОБА_1 зробив для себе висновки про необхідність змінити своє ставлення до сина.

З показань допитаної в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_20 вбачається, що остання три роки перебуває у шлюбі із ОСОБА_1 , за цей час неодноразово їздили відпочивати разом з малолітнім ОСОБА_17 та ОСОБА_4 . Показала, що любить дітей.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_21 надав суду показання про те, що відносини у нього із ОСОБА_17 гарні, вони нормально між собою спілкуються.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні надала показання про те, що є сусідкою відповідача і нічого поганого про нього сказати не може, знає, що відповідач разом із сином їздив відпочивати і син до батька претензій не висловлював.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_23 надав суду показання про те, що є сусідом відповідача, разом з ним та ОСОБА_8 їздили відпочивати, про ситуацію із сином сказати нічого не може.

Із довідки Служби у справах дітей Костопільської районної державної адміністрації про проведену бесіду із малолітнім ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учнем 6-Б класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 Костопільської районної ради Рівненської області, яка відбулась 29.11.2019, вбачається, що батько дитини ОСОБА_1 не цікавиться сином, не спілкується з ним, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, вихованням та утримання малолітнього займається дід з бабою та тітка. Проте малолітній бажає спілкуватись з батьком.

Наказом служби у справах дітей Костопільської районної державної адміністрації від 09.12.2019 №77 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Із психологічної характеристики ОСОБА_3 , 2007 року народження, інформації про участь батька ОСОБА_1 у вихованні та навчанні ОСОБА_3 , інформації про виконання батьківських обов?язків ОСОБА_1 , наданої Костопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 Костопільської районної ради Рівненської області 06.02.2020 за №12-01/36 вбачається, що найбільш значущим, емоційно близьким членом малолітнього ОСОБА_3 сім?ї є його старша сестра ОСОБА_24 , учень має відчуття покинутості, пригніченості, відчуває високий рівень тривожності, який стосується батька, що проявляється у конфліктних ситуаціях. ОСОБА_25 у період з 30.01 по 06.02.2020 до навчального закладу не з?являвся, жодного разу не цікавився навчанням сина за період його навчання у 5 та 6 класі, не відвідував батьківські збори.

Судом також встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , 2007 року народження, навчається у 5 класі Костопільської дитячої школи мистецтв по класу фортепіано, що підтверджується довідкою Костопільської школи мистецтв Костопільської районної державної адміністрації від 06.02.2020 №01-5/5.

Із довідки Костопільської школи мистецтв Костопільської районної державної адміністрації від 06.02.2020 №01-5/6 вбачається, що батько ОСОБА_3 протягом навчання 2015-2020 років не цікавився навчанням сина, жодного разу не приходив до навчального закладу , на батьківські збори, концерти. Батьківську плату за навчання вносила баба.

З листа Костопільського районного центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді від 06.02.2020 №132 вбачається, що спеціалістами центру проводились неодноразові зустрічі та спілкування з ОСОБА_1 , проводилось відвідування сім?ї, де проживає малолітній ОСОБА_3 , 2007 року народження. За результатами таких заходів встановлено, що ОСОБА_1 жодних кроків до налагодження стосунків із сином ОСОБА_3 , дорослими членами родини з якою проживає син, не здійснив, коштами для утримання дитини та продуктами харчування не забезпечив, рекомендацій фахівців із соціальної роботи не виконав і надалі ухиляється від виконання батьківських обов?язків.

З пояснень ОСОБА_26 від 05.02.2020 вбачається, що після смерті ОСОБА_10 її діти ОСОБА_4 , 2000 року народження та ОСОБА_3 , 2007 року народження постійно проживають у батьків померлої - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , які утримують дітей та виховують.

Вказані обставина також підтверджуються поясненнями ОСОБА_27 від 06.02.2020.

07.02.2020 представниками служби у справах дітей Костопільської РДА складено акт обстеження умов проживання за адресою проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 з якого вбачається, що для малолітнього ОСОБА_3 , 2007 року народження відведена окрема кімната, яка облаштована сучасними меблями, спортивним куточком, наявний ноутбук, який належить дитині. Згідно висновку стосунки між ОСОБА_1 та дітьми напружені, не спілкуються в повному обсязі.

З пояснень ОСОБА_28 від 07.02.2020 вбачається, що ОСОБА_29 2000 року народження та ОСОБА_30 2007 року народження остання знає з малку, оскілки є їх хресною матір`ю. Знає сім`ю ОСОБА_9 , а також що ще до смерті ОСОБА_10 остання забрала дітей та перейшла проживати до своїх батьків по АДРЕСА_2 , оскільки ОСОБА_1 після вживання спиртних напоїв часто підіймав руку на неї, діти були свідками цьому. Батько не цікавився навчанням дітей, не відвідував школу, не допомагає дітям матеріально.

Із листа Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області від 10.02.2020 №947/212/20 вбачається, що у продовж 2019 року відносно ОСОБА_1 , 1976 року народження, було складено два адміністративні матеріали за ст.125 (порушення вимог ПДР) та ч.1 ст.184 КУпАП. Відомості щодо притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності відсутні.

З листа комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги» Костопільської районної ради Рівненської області від 11.12.2019 №927 вбачається, що ОСОБА_3 , 2007 року народження, фізично і розумово розвинутий згідно віку, хронічних хвороб не має, на диспансерному обліку не перебуває, в 2019 році проходив профілактичний огляд за результатами якого наявний висновок - здоровий, здоров`ям дитини опікується рідна тітка.

З листа комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги» Костопільської районної ради Рівненської області від 06.02.2020 №118 вбачається, що малолітнього ОСОБА_3 , 2007 року народження, до лікаря на прийом приводить тітка ОСОБА_13 .

Із медичних документів ОСОБА_3 також вбачається, що останній під час розмови заїкається внаслідок нервового збудження, періодично проходить лікування, зокрема у 2017 році.

З наданої Службою у справах дітей інформації про результати бесіди з малолітнім ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що під час бесіди, у тому числі за участю батька ОСОБА_1 виявлено наявність психологічної травми в малолітнього ОСОБА_3 та обділеність увагою та любов`ю батька, а спілкування мало негативні для дитини наслідки.

Заслуханий в судовому засіданні малолітній ОСОБА_3 , 2007 року народження вказав, що кілька разів приходив у гості до батька, на даний час не хоче з батьком спілкуватись і бажає, щоб батька позбавили батьківських прав.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Костопільської районної державної адміністрації від 30.01.2020 №2 вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітнього ОСОБА_3 .

З висновку органу опіки та піклування - Костопільської районної державної адміністрації від 11.02.2020 №02-521/07/20 вбачається про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.150, 151, 152, 155 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 Сімейного кодексу України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з сином ОСОБА_17 на даний час спілкується дуже рідко, не бере участі у вихованні дитини. Свої дії відповідач обґрунтовує тим, що йому чинять перешкоди у спілкуванні із сином батьки його дружини, яка померла у 2014 році, оскільки налаштовують сина проти нього. При цьому син проживає з дідом і бабою, які займаються його виховання, навчанням, утриманням та забезпечують усім необхідним.

Враховуючи пояснення сторін та їх спілкування у судових засіданнях, суд дійшов висновку, що вочевидь між позивачем ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_17 , 2007 року народження, існують напружені стосунки, викликані відсутністю повноцінного спілкуватись відповідача із сином та конфліктами, які виникали за період, коли була жива матір малолітнього - ОСОБА_10 .

При цьому відповідачем не надано доказів, що останньому чиняться перешкоди у спілкуванні із сином.

Більше того, з відповідачем проводилось спілкування спеціаліста соціальної служби, служби у справах дітей щодо необхідності налагодження стосунків із сином.

Разом з тим, наявні між відповідачем та його сином напружені стосунки вцілому не сприяють реалізації відповідачем своїх батьківських прав та обов`язків щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні, незважаючи на прийняття останнім для себе відповідних висновків.

Незважаючи на це, відповідач не відмовляється від участі у спілкуванні із сином та участі у його вихованні.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Щодо висновку органу опіки та піклування - Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області від 11.02.2020 №02-521/07/20, то суд з ним погодитися не може, вважає його необґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини, виходячи з такого.

Як видно зі змісту зазначеного висновку, органом опіки та піклування при розгляді питання про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав було встановлено місце народження малолітньої дитини, факт наявності конфлікту та напружених стосунків між відповідачем та його сином, факт виконання відповідачем своїх батьківських обов?язків у повному обсязі.

Між тим, предмет спору стосується безпосередніх прав і обов`язків відповідача стосовно своєї малолітньої дитини, що ґрунтуються на вимогах закону, і можливого позбавлення його батьківських прав. Отже, органу опіки та піклування з метою повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення при вирішенні питання, необхідно було встановити дійсні причини, з яких він не міг виконувати батьківські зобов`язання, прийти до переконання про їх поважність або неповажність, заслухати думку батька з приводу відносин, які склалися, пояснення свідків, які не заінтересовані у вирішенні спору і не свідчитимуть на користь будь-якої зі сторін у справі.

Отже, висновок органу опіки та піклування - Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області від 11.02.2020 №02-521/07/20 складено однобічно, неповно, суб`єктивно, з очевидним ухилом на необхідності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , отже не надає достатньо підстав для застосування такого крайнього заходу як позбавлення відповідача батьківських прав. За таких обставин твердження про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина, що є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо ОСОБА_1 є передчасними та необґрунтованими, а відтак суд не приймає їх до уваги.

Також суд звертає увагу, що невиконання батьківських обов`язків не може ототожнюватися з ухиленням від їх виконання.

Крім того суд звертає увагу, що жодна із сторін не заперечувала того факту, що відповідач неодноразово їздив відпочивати разом із сином, купував речі, продукти харчування, останнім створені для дитини умови для проживання та відпочинку у будинку.

Встановивши відсутність свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також наявність неприязних відносин між відповідачем та батьками дружини останнього, а також те, що батько дитини виявляє намір спілкуватись з сином, проти позбавлення батьківських прав заперечує, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 142, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування - Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області (м.Костопіль Рівненської області, вул.Незалежності 7) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишити без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_3 .

Покласти на орган опіки та піклування Костопільську районну державну адміністрацію Рівненської області контроль за виконанням ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 23.10.2020.

СуддяВ. В. Левчук