Справа № 737/217/20
Проваждення № 2/737/155/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняЮрченко М. М.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 737/217/20
за позовомОСОБА_1
доКуликівської селищної ради
третя особа Державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В. В.
провизнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом
учасники справи та представники:
позивачне з`явилася
відповідачне з`явився
третя особа не з`явилася

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її рідний брат - ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину. До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який померлий ОСОБА_4 успадкував від своїх батьків, але за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просить суд визнати за нею в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Позовна заява надійшла до суду 19 березня 2020 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 24 березня 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 16 квітня 2020 року.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Від в. о. завідуючої Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 98/2014, наданої Чернігівською районною державною нотаріальною конторою щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.11).

Після її смерті відкрилася спадщина.

Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась, на випадок смерті ОСОБА_2 заповіту не залишила (а.с.37-45).

Згідно з довідкою виконкому Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області № 650, ОСОБА_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком - ОСОБА_3 та сином - ОСОБА_4 (а.с.65).

ОСОБА_4 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.8).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 травня 1954 року (а.с.6).

Згідно з витягом з погосподарської книги № 3 Вересоцької сільської ради на 1991-1995 роки, головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_3 , житловий будинок перебуває у приватній власності (а.с.14).

У технічному паспорті на будинок вказано, що його побудовано у 1970 році, тобто в період зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.22-24).

Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таким чином будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних долях належав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно з ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (який діяв на день смерті ОСОБА_2 ) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (який діяв на день смерті ОСОБА_2 ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном

Таким чином спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли її чоловік - ОСОБА_3 та її син - ОСОБА_4 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майно, фактичним співвласником якого буда померла ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.9).

Після його смерті відкрилася спадщина.

Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилась, на випадок смерті ОСОБА_3 заповіту не залишив (а.с.46-49).

Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 869 від 08 листопада 2019 року, ОСОБА_3 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_4 (а.с.12).

ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.8).

Таким чином спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв його син - ОСОБА_4 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майно, фактичним співвласником якого був померлий ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 (а.с.10).

Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 203 від 26 лютого 2020 року, ОСОБА_4 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 де їхніми батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.8, 18, 19, 21).

Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно з матеріалами спадкової справи № 98/2014, 10 листопада 2014 року позивачка звернулася до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка належала померлому ОСОБА_4 (а.с.69).

Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні.

Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 за законом, який прийняв спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину, судом не встановлено.

Згідно з повідомленням в. о. державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. від 07.02.2020 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.15).

Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 318 від 20.12.2019 року, станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи), на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 16).

У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1970 році (а.с. 22-24).

У виписках з погосподарських книг Вересоцької сільської ради за 1991-2000 роки вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_3 , житловий будинок перебуває у приватній власності (а.с.13-14).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав.

За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було побудовано до 05.08.1992 року, а саме в 1970 році, в період зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , але за життя ними не отримано правовстановлюючого документу на будинок, спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняли її чоловік - ОСОБА_3 та її син - ОСОБА_4 , після смерті ОСОБА_3 спадщину фактично прийняв ОСОБА_4 , спадкоємцем якого є позивачка, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок загальною площею 82,6 кв.м, житловою площею 29,0 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, веранда а-1, погріб з шийкою В-1, сарай Б-1) садиби АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 16 квітня 2020 року.

Суддя А. С. Лібстер