У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2020 р. Дніпровського районного суду м. Києва у складі:

головуючого судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в :

Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Маляр Я.А. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа № 2-111/11(1) від 17 січня 2014 року виданого Дніпровським районним судом м. Києва.

Обґрунтовує тим, що на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Маляра Яна Анатолійовича знаходиться виконавче провадження № 59690237 з виконання виконавчого листа № № 2-111/11(1), виданого 17.01.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором 42649, доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 338791,42 грн. та 308300,19 грн. 02.08.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Маляром Яном Анатолійовичем відкрито виконавче провадження № 59690237, окрім цього з метою забезпечення реального виконання рішення суду винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення. Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що у боржника відсутнє на праві власності інше, будь-яке, нерухоме та рухоме майно, повітряні та водні судна, що належать йому на праві власності, на яке можливо звернути стягнення; коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувана недостатньо. Станом на день звернення до суду з даним поданням боржник суму боргу на користь стягувана не сплатив, жодних дій для виконання рішення суду боржник не вчиняє, що вказує на наявність факту ухилення боржника від виконання рішення суду. На запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону України Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 13 серпня 2019 року надано відповідь про те, що боржник ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України, протягом 2015-2019 рр. Таким чином, враховуючи факт ухилення боржника та невиконання рішення суду, приватний виконавець просить суд вжити відносно боржника вищевказані примусового виконання.

Приватний виконавець в своєму поданні просив здійснити розгляд подання у його відсутність.

Інші учасники процесу до судового засідання не викликалися, а тому з огляду на те, що дане питання розглядається негайно, що узгоджується з положеннями ст. 441 ЦПК України, суд вважає можливим здійснювати його розгляд за наданими матеріалами, вивчивши подання, дослідивши матеріали надані в його обґрунтування, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні у приватного виконавця Маляра Я.А. перебуває виконавче провадження 59690237 з примусового виконання виконавчого листа № 2-111/11(1) від 17 січня 2014 року Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором 42 649, 00 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 338 791,42 грн. та 309 300,19 грн.

З матеріалів подання вбачається, що приватний виконавець вчинив наступні дії: виніс постанову про арешт майна боржника; направив вимогу до всіх банківських установ України про наявність коштів на рахунках боржника, про арешт таких коштів та зупинення видаткових операцій на рахунках; виніс постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , що містяться на будь-яких розрахункових, депозитних та карткових рахунках в банківських, фінансових установах; направив запити до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної служби морського та річкового транспорту України, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, з метою з`ясування про наявність будь-якого майна ОСОБА_1 , а також, скерував запит до державної прикордонної служби України про надання інформації про перетин державного кордону України боржником.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

У відповідності до п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов`язків.

Задоволення подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Невиконання боржником самостійно зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Саме по собі невиконання боржником рішення суду у добровільному порядку не свідчить про ухилення його від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Питання щодо обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України порушується за наявності доказів ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

До подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України державним виконавцем не було надано жодних доказів, які б свідчили, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання рішення суду, при цьому маючи змогу виконати зобов`язання, але не робить цього з неповажних причин.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п. 1 ст. 6 ЄСПЛ, і є порушенням права на суд. Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов`язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, слід розглядати як невід`ємну частину «судового розгляду» для цілей ст. 6 ЄСПЛ. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії, Гіззатова проти Росії та ін.

Зважаючи на те, що стадія виконання рішення суду є невід`ємною частиною судового розгляду, при вирішенні питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України суд виходить із загальних принципів обов`язковості доказування і подання доказів встановлених ст.ст. 13, 81 ЦПК України.

Дії виконавця щодо встановлення наявного майна та доходу боржника, розшуку майна боржника не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язань. Вказані дії проводяться виконавцем незалежно від ухилення чи не ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Таким чином, оскільки виконавцем не надано належні та об`єктивні докази на підтвердження ухилення боржника від виконання зобов`язання, у суду не має правових підстав для задоволення подання виконавця.

Крім того, слід зауважити, що звернення виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування, та аналогічної позиції дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема у справі №6-55583ск13 (ухвала від 31.01.2014 року), у справі №6-51650ск13 (ухвала від 24.01.2014 року). Однак виконавцем не здійснено виконання всіх можливих виконавчих дій в межах досліджуваного виконавчого провадження, не організовано процедуру реалізації належного на праві власності нерухомого майна боржника, не здійснено контроль щодо встановлення розшукуваного арештованого рухомого майна боржника, тому подання щодо застосування до боржника крайнього заходу у виді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є необґрунтованим, за відсутності доказів доведення факту умисного ухилення боржника від виконання покладених судовим рішенням зобов`язань.

Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять доказів того, що боржник освідомлений та достеменно знає про відкрите виконавче провадження. Оскільки, на адресу приватного виконавця Маляр Я.А. від боржника ОСОБА_1 повернулися конверти з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання», що свідчить про те, що боржник не повідомлений належним чином про відкрите виконавче провадження.

Керуючись положеннями Конституції України, ст. ст. 440, 441 Цивільного процесуального кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 20 жовтня 2020 року.

Суддя Н.О. Яровенко