Справа №760/2208/20
Провадження № 2/752/4564/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.06.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участю секретаря - Петрова Є.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

у січні 2020 року МТСБУ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу з відповідача витрат, понесених в зв`язку зі сплатою страхового відшкодування в сумі 13 446,39 грн., а також судових витрат.

В обґрунтування позову зазначено, що 29.12.2018 року в м.Києві по проспекту Маяковського сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Rover 216 I», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «ЗАЗ - DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ЗАЗ - DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 24.01.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, в зв`язку з чим МТСБУ на підставі ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило страхове відшкодування власнику автомобіля «ЗАЗ - DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 на загальну суму 12 526,39 грн.

На підставі положень норми ст.ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1191 ЦК України, просить стягнути з відповідача шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування в сумі 12 526,39 грн., 920,00 грн вартості послуг експерта та судові витрати у справі.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.12.2018 року в м.Києві по проспекту Маяковського сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Rover 216 I», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «ЗАЗ - DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ЗАЗ - DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 24.01.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, вина ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 29.12.2018 не підлягає доказуванню.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «ЗАЗ - DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 .

З матеріалів цивільної справи вбачається, що власник пошкодженого транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована, звернувся до Моторно (транспортного) бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування.

МТСБУ сплатило власнику пошкодженого транспортного засобу «ЗАЗ - DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 відшкодування в розмірі 12 526,39 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 936865 від 04.04.2019.

Крім того, у зв`язку із проведенням експертного дослідження, МТСБУ понесло витрати в розмірі 920,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №912700 від 27,02,2019.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У свою чергу, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

На момент настання даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно з ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Позивачем на адресу відповідача надсилалась досудова вимога щодо відшкодування витрат, понесених МТСБУ в зв`язку із здійсненням регламентної виплати. На момент розгляду справи будь-яких відомостей щодо задоволення вимоги МТСБУ в повному обсязі відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у справі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 183, 229, 265, 273, 274-279, 282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регрессу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, м.Київ, Русанівський бульвар, 8) витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 13446 гривень 39 копійок, судовий збір в сумі 2102 гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м.Києва.

Якщо в судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: