Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 квітня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі Бондаренко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на дитину

В С Т А Н О В И В :

05.12.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом мотивуючи тим, що з 30.09.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від спільного проживання вони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина знаходиться на утриманні та виховується нею одноособово, а відповідач у справі ухиляється від утримання дочки і добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, працездатний, інших осіб на утриманні не має. Позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

14.01.2020 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 13.02.2020 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив із запереченнями проти позову та відповідними доказами не подав.

Суд, в порядку ст. 280 ЦПК України, прийшов до висновку про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 30.09.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 09.02.2015 року, яке набрало законної сили 04.03.2015 року, шлюб між ними було розірвано. Сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю, та перебуває на її утриманні, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 3-7).

Також, встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із дочкою, та не має можливості в повній мірі забезпечити дитину усім необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14), за віком є здоровою та працездатною особою, добровільно матеріальної допомоги на дочку не надає, відзив на позов та докази, які б спростовувати доводи позивача не подав, тобто проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заперечує.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, максимально враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дочку в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2019 року до досягнення дитиною повноліття, оскільки заявлені позивачем вимоги та визначений спосіб стягнення аліментів відповідає положенням законодавства та інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Також, в порядку ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. 180-184 СК України, ст.ст. 12, 76 81, 141, 223, 258, 259, 264 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення складено 17.04.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко