н/п 2/490/1063/2020 Справа № 490/5898/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Дудник Г.С.,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Товарна універсальна біржа «Клондайк-Юг» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності у порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

04.07.2019 року позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради про встановлення факту родинних стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , втсановивши, що вона є вннучатою племінницею ОСОБА_5 ; визнання права власності у порядку спадкування за законом на цілу квартиру АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.12.2019 року через канцелярію суду від позивача надійшла позовна заява в новій редакції, якою фактично збільшено позовні вимоги.

В судовому засіданні 03.02.2019 було прийнято судом позовну заяву в новій редакції, в якій позивач остаточно просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 , з однієї сторони та ОСОБА_1 з другої сторони, зареєстрований 30.08.2003 року Товарною Універсальною біржею «Клондайк-Юг» за реєстр. № 124; встановити факт родинних стосунків, а саме що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є внучатою племінницею ОСОБА_5 ; визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом на цілу квартиру АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позову посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у Росії померла ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді спірної квартири. Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла її мати ОСОБА_5 , проте Свідоцтво про право на спадщину за законом нею отримано не було. Інших спадкоємців а ні за законом, а ні за заповітом не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві померла ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина у складі спірної квартири . Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла позивачка шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Першої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини не зверталися, але є інший спадкоємець пятої черги - ОСОБА_3 , двоюрідна сестра спадкодавця.

Після спливу шестимісячного строку позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , але її у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, оскільки - при підготовці документів для оформлення спадщини було з`ясовано, що спадкове майно зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2003 року.

Але ОСОБА_6 вказаний договір купівлі-продажу не підписувала, оскільки з 2000 року і по літо 2014 року постійно проживала у м. Сніжногорськ Мурманської області РФ, у період з 2000 року по 2014 рік кордон України не перетинала. ОСОБА_6 договору купівлі-продажу від 30.08.2003 року не підписувала, наміру відчужувати нерухоме майно не мала, т.я. вказана квартира була єдиним житлом її батьків. Фактична передача квартири у власність покупця не переходила, адже ОСОБА_5 жила в ній до самої смерті, а набувач зареєстрував свої правло власності в Державному Реєстрі нерухомого майна лише після сметі ОСОБА_5 .

Також сам договір містить відомості, які не відповідають дійсності.

Оскільки іншої можливості прийняти спадщину у неї не має, вимушена звертатися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Ухвалою суду від 16.04.2020 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи -відмовлено. Оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні за клопотанням представника позивача до 03 червня 2020 року.

Протокольною ухвалою суду в підготовчому засіданні від 21.09.2020 року витребувано з архіву Центрального районного суду м.Миколаєва справу № 490/2180/18 та продовжено перреву в підготовчому до 23.10.2020 року.

В підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Свечинський О.С. заявив відвід головуючому судді Гуденко О.А. , оскільки ознайомившись з матеріалмами справи та матеріалами архівної справи № 490/2180/18 відповідач висловлює недовіру судді, яка на його думку повинна була заявити собі самовідвід, оскільки цим складом суду вже розглядалася справа за аналогічними позовними вимогами і суддя вже висловила свою думку з приводу взаємовідносин сторін.

Представник позивача заперечувала проти задоволення заяви як безпідставної.

Так, в провадженні судді Гуденко О.А, перебувала цивільна справа № 490/2180/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Рішенням суду від 19.04.2019 року , позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , зареєстрований 30.08.2003 року Товарною Універсальною біржею "Клондайк-Юг" за реєстровим № 124.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 10.07.2019 року, залишеною без змін Постановою Верховного Суду від 05.12.2019 року, рішення Центрального районного суду від 19.04.2019 року скасовано та ухвалено нове, яким у задволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено - з підстав невідповідності рішення суду обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо :

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання або відвід заявлено в судовому засіданні, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом… (ст. 6 Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод).

Незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. (висновок No 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів зазначено) .

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів… Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок No1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів») .

Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. (Конституція України). Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. (ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом.

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. (За Кодексом суддівської етики).

За такого : з метою недопущення сумніву в неупередженості судді; у зв`язку із необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді справи; недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України; виключення суб`єктивних підстав для сумніву сторін в неупередженості суду, є підстави для задоволення відводу.

Суддя також не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, якщо є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. (Постанова Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13.06.2017 року "Про незалежність судової влади").

Згідно практики ЄСПЛ - рішення від 09.11.2006. у справі "Білуга проти України", - рішення від 28.10.98. у справі "Ветштайн проти Швейцарії": судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду ; будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Обґрунтування відводу підтверджується Кодексом суддівської етики, Бангалорськими принципами, які передбачають, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Підставою для відводу (самовідводу) судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід(самовідвід) слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Так, оскільки суддею Гуденко О.А, в 2019 році вже розглянуто та вирішено справу № 490/2180/18 за позовними вимогами, заявленими ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визнання недійсним того самого договору купівлі продажу квартири , посилаючись , серед іншого і на деякі обставини, які досліджувалися судом при розгляді справи № 490/2180/18 і яким судом надано оцінку, викладеному у рішенні суду від 19.04.2019 року, яке було скасовано судом апеляційної іннстанції - отже у стороннього спостерігача з точку зору об`єктивного критерію можуть виникнути легитимні сумніви з цього приводу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Для усунення сумнівів в тому, що рішення по справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, саме з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, вважаю за необхідне задовільнити відвід , заявлений пресдтавником відповідача ОСОБА_1 по даній справі.

.

Керуючись ст.ст.36, 39, 258, 260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Свечинський О.С. про відвід головуючому судді Гуденко О.А. - задвольнити.

Відвести суддю Гуденко О.А. від розгляду цивільної позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Товарна універсальна біржа «Клондайк-Юг» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності у порядку спадкування за законом .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Гуденко