Справа № 369/8832/18
Провадження №2/369/336/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю: секретаря Мазурик Д.С.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі в частині другої позовної вимоги у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 , про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку та зобов`язання провести перебудову, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа № 369/8832/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_5 , про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку та зобов`язання провести перебудову.

У ході розгляду справи відповідачем подано до суду клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог.

Своє клопотання відповідача мотивує тим, що позивач вже зверталась до суду з аналогічним позовом до відповідача про такий самий предмет та з таких самих підстав, по якому у справі № 369/9722/16-ц Києво-Святошинським районним судом Київської області 25.01.2017 було ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22.03.2017.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, коли вони повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів

Викладена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 640/7778/18.

З матеріалів справи дійсно вбачається, що позивач у 2017 році звернулася до Києво-Святошинського районного суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку та зобов`язання провести перебудову. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 25.01.2017 у задоволенні позову було відмовлено. Суд у своєму рішенні зазначив, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні громадян і додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку що в даному випадку орган місцевого самоврядування за заявою позивача мав би вирішити земельний спір, який виник між сторонами у справі та прийняти відповідне рішення. З даним висновком суду першої інстанції погодився і суд апеляційної інстанції.

У зв`язку з викладеними висновками суду позивач в подальшому звернулася до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, однак орган місцевого самоврядування не вирішив спір по суті, що і стало підставою для повторного звернення позивача з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку та зобов`язання провести перебудову.

З огляду на викладене вбачається, що підстави позову у даній справі не є тотожними з підставами позову у справі № 369/9722/16-ц, а тому клопотання про закриття провадження в частині не підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 255, 259, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі в частині другої позовної вимоги у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 , про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку та зобов`язання провести перебудову залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 23.10.2020.

Суддя: Т.В. Дубас