Номер провадження: 22-ц/813/4701/20
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019року, ухваленогопід головуванням судді Науменко А.В., -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 59855383 з примусового виконання виконавчого листа № 522/16061/18 виданого 09.08.2018 року Приморським районним судом м. Одеси.

В обґрунтування подання зазначив, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. знаходиться виконавче провадження № 59855383 з примусового виконання виконавчого листа № 522/16061/18 виданого 09.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 13.05.2018 року в розмірі 964207 грн. 21 коп.

Оскільки, у добровільному порядку боржник не виконує рішення суду і відповідні постанови приватного виконавця, на виклики виконавця не з`являється, просив тимчасово обмежити боржника у праві виїзді за межі України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити подання в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. зазначає, що суд не повідомив приватного виконавця про розгляд подання та розглянув його без участі приватного виконавця. Також не відповідають висновки суду про те, що виконавцем не надано доказів того, що боржник повідомлений про хід виконавчого провадження, що боржник цілеспрямовано ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань, оскільки копії матеріалів виконавчого провадження підтверджують факт ознайомлення боржника з постановою про відкриття виконавчого провадження, а також факт умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_3 , представник ОСОБА_1 зазначає, що твердження приватного виконавця про те, що ОСОБА_1 жодного разу не намагався сплатити борг, або вчинити інші дії спрямовані на виконання рішень суду, та є доведеним факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням є об`єктивно наявним та доведеним є необґрунтованими, безпідставними та не доводять жодного факту ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019року було відкрито.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019року підлягає закриттю, з наступних підстав.

Згідно ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, вичерпний перелік яких зазначено у даній статті відповідно до буквального змісту кожного з пунктів.

Пунктом 31 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Аналіз змісту частини першої статті 353 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що законодавець використав різні конструкції, визначаючи перелік ухвал, зокрема, в одних випадках вживається слово: «відмови» (пункти 1, 2, 4, 7, 10 та ін.), а в інших - вказується на сутність процесуального рішення (пункти 3, 6, 12 та ін.).

Тлумачення пункту 31 частини першої статті 353 ЦПК України свідчить, що законодавець передбачив право оскаржувати в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Як вбачається з апеляційної скарги, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., всупереч ст. 353 ЦПК України, ставить питання щодо скасування ухвали суду про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Право на суд, одним із принципів якого є право доступу до правосуддя в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, може бути обмежено з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності, застосовуючи відповідні правові засоби, передбачені процесуальним законом.

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуюче наведене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019 року за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України підлягає закриттю, з поверненням апеляційної скарги особі, яка її подала.

Разом з тим, п.п. 15.11 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки, оскаржувана ухвала суду (про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України) не входить до переліку ч. 1 ст. 353 ЦПК України, та не може бути самостійним об`єктом апеляційного оскарження, а тому не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, вона підлягає поверненню разом з цивільною справою до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог п.п. 15.11 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 358, 353, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича закрити.

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019 року повернути до суду першої інстанції для виконання вимог п. 15.11 Перехідних положень.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 23 жовтня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк