Справа № 481/1089/20
Провадж.№ 2/481/284/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.10.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Вжещ С.І.,

при секретарі Юхименко Т.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3 , Васильєвої Г.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства "Промінь" про припинення дії договору оренди земельної ділянки шляхом його дострокового розірвання,

В С Т А Н О В И В:

20.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Новобузького районного суду з позовом до селянського (фермерського) господарства «Промінь», в якому просив припинити дію договору оренди землі від 07.12.2006 року, який укладений між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «Промінь», шляхом його дострокового розірвання та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що йому належить на праві власності земельна ділянка площею 6,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новохристофорівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. 07.12.2006 року між ним та СФГ «Промінь» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, терміном на 49 років. Відповідно до п. 9 вказаного договору орендна плата за рік складає 823,26 грн., яка згідно п.10 цього договору вноситься до 01 грудня щороку. Втім відповідач за період з 2017 року по 2019 рік не сплатив йому орендну плату, а тому враховуючи те, що відповідач не виконує свої зобов`язання згідно вищевказаного договору оренди землі, позивач просив суд припинити дію цього договору, шляхом його дострокового розірвання.

25.08.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 22.09.2020 року о 10.00 годині.

11.09.2020 року від представника відповідача СФГ «Промінь» - Васильєвої Г.К. надійшов на адресу суду відзив на позов, згідно якого остання просила залишити позов від імені ОСОБА_1 без розгляду, посилаючись на те, що позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. Також зазначила, що позовна заява оформлена з порушенням вимог, передбачених ч.2, п.2, п.5, п.9 ч.3, ч. 5 ст.175, ст.177 ЦПК України. У позовній заяві відсутні будь-які обґрунтування вини відповідача СФГ «Промінь», якими представник позивача та сам позивач могли підтвердити те, що позивач звертався в усному порядку про виплату йому орендної плати за 2017-2019 роки.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали просили його задовольнити. В своїх поясненнях позивач та його представник повідомили, що орендну плату позивач за 2017-2019 роки не отримував, а тому вважають, що відповідач, систематично не сплативши орендну плату, порушив договір, що є підставою для його дострокового розірвання. ОСОБА_1 наголосив, що у період з 2017 по 2019 роки він усно звертався до керівництва СФГ «Промінь» з проханням сплатити йому заборгованість з орендної плати за період з 2017-2019 роки, але йому було відмовлено.

Представники відповідача СФГ «Промінь» Ляшенко М.Д., Васильєва Г.К. в судовому засіданні, посилаючись на доводи поданого ними відзиву на позов, позовні вимоги не визнали, просили залишити його без задоволення. Пропонували сплатити позивачу заборгованість за 2018,2019 роки в судовому засіданні, вказавши, що за 2017 рік вони з ним розрахувались , сплативши грошові кошти наперед в 2006 році .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.

На підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії МК №017925, від 22.10.2004 року, позивачу ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 6,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новохристофорівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (а.с.11).

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 07 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та СФГ «Промінь» укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого позивач передав в оренду орендарю строком на 49 років належну йому на праві власності земельну ділянку площею 6,98 га, розташовану на території Новохристофорівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначений договір зареєстрований у Новобузькому окрузі реєстрації Миколаївської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20 лютого 2007 року № 41. Відповідно до пунктів 9, 10 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, готівкою, у розмірі 823,26 грн.за рік, або за бажанням орендодавця натуроплатою. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюєтьсяз урахуванням індексів інфляції (а.с. 12-13).

Згідно з частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом статей 13, 21 Закону України «Про оренду землі» Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 22 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати.

Згідно з пунктом 38 спірного договору оренди землі, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

Відповідно до положень пункту 37 договору оренди землі від 07.12.2006 року, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, внаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених Законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За статтею 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України (частина 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Таким чином, положення закону, які регулюють спірні правовідносини, вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Заявляючи вимоги про розірвання договору, позивач посилався на систематичність несплати йому орендної плати упродовж 2017-2019 років.

Представники відповідача підтвердили факт несплати орендної плати позивачу за 2018, 2019 роки, мотивуючи це тим, що орендодавець не звертався до відповідача з вимогою про отримання орендної плати. Крім того, представник відповідача ОСОБА_4 , вказала, що фермерське господарство в 2006 році наперед розрахувалось з позивачем по орендній платі за договором за період з 2006 по 2017 рік включно, а тому заборгованість по її виплаті за 2018,2019 роки готова сплатити в судовому засіданні.

Підтвердивши наявність заборгованості по орендній платі за 2018,2019 роки, представники відповідача доказів сплати орендної плати за 2017 рік суду не надали, а тому судом встановлена несплата по договору за 2017-2019 роки.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог пункту 40 Договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків по договору, якщо невиконання відбулось за обставин, які виникли після укладення договору, внаслідок невідворотних дій надзвичайного характеру, які сторона не могла передбачити, ні запобігти вжитими заходами (повінь, пожежа, землетрус, осідання грунту та інші явища природи, а також війна або військові дії), які призвели до неможливості виконання умов договору.

Як на підставу невиконання умови договору по несплаті орендної плати, представники відповідача посилались на те, що позивач не звертався з вимогою про сплату орендної плати, а також на те, що він постійно не проживає за місцем своєї реєстрації, а тому вони не мали можливості виконати договір в частині сплати орендної плати в 2018, 2019 році. Натомість позивач зазначив, що він неодноразово усно звертався до відповідача з вимогою про сплату орендної плати, але йому було відмовлено.

Як зазначалось вище, спір стосується правочину, укладеного самим власником земельної ділянки з орендарем, тому його відносини з контрагентом мають договірний (зобов`язальний) характер, що зумовлює і можливі способи захисту прав.

Відповідно до частини першої статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора.

Зазначене вказує на безпідставність доводів представників відповідача, про відсутність систематичної несплати орендної плати, з-за не звернення у 2018-2019 роках позивача до відповідача за отриманням орендної плати, оскільки СФК «Промінь», відповідно до умов договору, мало обов`язок вносити оренду плату у натурі або сплатити коштами, вживши відповідні заходи по встановленню місця перебування особи-орендодавця. Тоді б, відповідно до пункту 40 Договору, відповідач міг бути звільнений від відповідальності за неналежне виконання умов договору. Крім того, відповідно до вимог частини першої статті 537 ЦК України СФК «Промінь» мало можливість сплатити орендну плату шляхом внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, якщо не знало куди відправляти кошти на виконання договірного зобов`язання, проте таких дій не вчинило.

Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки, як зазначено вище, згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду Об`єднаної палати Касаційного Цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Суд, з урахуванням висновку Об`єднаної палати Касаційного Цивільного суду Верховного Суду від 06.03.2019 року звертає увагу, на те, що навіть за умови отримання позивачем, за пропозицією представників відповідача, заборгованості по орендній платі в судовому засіданні, що могло відбутись 15.10.2020 року, систематичність її несплати за 2017-2019 роки доведено, з урахуванням вимог пункту 10 договору оренди від 07 грудня 2006 року, за яким орендна плата повинна вноситися до 1 грудня кожного року протягом терміну дії оренди, а доказів виплати орендної плати за 2017 рік взагалі не надало.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про оренду землі» та умови договору оренди землі від 07.12.2006 року, неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання, суд вважає, що заявлені вимоги позивача про припинення договору оренди землі шляхом його дострокового розірвання обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства "Промінь" про припинення дії договору оренди земельної ділянки шляхом його дострокового розірвання задовольнити.

Припинити дію договору оренди землі від 07.12.2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та селянським (фермерським) господарством «Промінь» шляхом його дострокового розірвання.

Стягнути з селянського (фермерського) господарства «Промінь» на користь ОСОБА_1 , понесені останнім судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання до судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано .

У разі, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного його тексту.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: селянське (фермерське) господарство "Промінь", юридична адреса : площа Свободи, 37/4, м. Новий Буг, Миколаївська область., .

Повний текст рішення виготовлений 25.10.2020 року.

Суддя Вжещ С.І.