КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3212/20
Провадження №2/488/1539/20
Ухвала

Іменем України

"02" жовтня 2020 р. м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко Олена Олександрівна, про визнання заяви про згоду на укладення договору та договору дарування недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію прав та поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

1) визнати заяву від 30.10.2019 про надання згоди нею, ОСОБА_1 , на укладення ОСОБА_2 договору дарування двокімнатної квартири загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 своїй матері ОСОБА_3 , справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко О.О., зареєстрованої в реєстрі за № 995 та договір дарування двокімнатної квартири загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , серія та номер: 1024, виданий 06.11.2019, видавник: Тищенко О.О., приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу, недійсними;

2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49544504 від 06.11.2019 11:07:13, приватний нотаріус Тищенко Олена Олександрівна, Миколаївський міський нотаріальний округ, Миколаївська обл., щодо реєстрації права

власності на двокімнатну квартиру загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 за ОСОБА_3 та поновити реєстрацію права власності на двокімнатну квартиру загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 за ОСОБА_2 ;

3) здійснити поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя наступним чином:

- виділити їй, ОСОБА_1 , у власність 1/2 частину двокімнатної квартири загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- виділити ОСОБА_2 у власність 1/2 частину двокімнатної квартири загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

4) стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати у розмірі 27942,80 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Статті 175 - 177 ЦПК України містять вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема:

Ціна позовної заяви, якщо вона підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п.3 ч.3 ст.175).

Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху.

Згідно п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358 .

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Як роз`яснено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Разом з тим, позивачем не зазначено ціну позову. За відсутності зазначення позивачем ціни позову відсутні підстави для висновку про оплату судового збору в належному розмірі.

Виходячи з вищевикладеного, позивачці необхідно надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість нерухомого майна на день звернення до суду та сплатити відповідний судовий збір, враховуючи заявлені три немайнові вимоги та одну майнову, відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України Про судовий збір № 3674 від 08.07.2011 р. (із внесеними змінами) за подання заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового та майнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже в заяві мають місце вказані вище недоліки, які позбавляють суд можливості призначити заяву до розгляду.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним дану позовну заяву залишити без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати їй строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко Олена Олександрівна, про визнання заяви про згоду на укладення договору та договору дарування недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію прав та поділ спільного майна подружжя - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева