Справа № 462/5458/19 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/811/358/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Курій Н.М., Ванівський О.М.

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

23 серпні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про розірвання між ними шлюбу, що зареєстрований 24.07.2015 Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №410. Також в заяві просили прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_1 ».

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 25 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 24.07.2015 року, актовий запис № 410 - розірвати.

22 листопада 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення та просили постановити додаткове рішення, яким прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_1 ».

Додатковим рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення у в цивільній справі № 462/5458/19 за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Додаткове рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 грудня 2019 року в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . Вважає додаткове рішення незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу на ч.8 ст.294 ЦПК України, якою передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Також зазначає, що звертаючись до суду з заявою про розірвання шлюбу, вона просила залишити за нею прізвище « ОСОБА_1 », однак суд не вирішив цієї вимоги в рішенні від 25.10.2019. Просить скасувати рішення та постановити нове, яким прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_1 ».

17 квітня 2020 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Вважає апеляційну скаргу обгрунтованою і підтримує її в повному обсязі. Також зазначає, що суд першої інстанції мав обов`язок застосувати спеціальну норму права - ч.8 ст. 294 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 21 квітня 2020 року, є дата складення повного судового рішення - 30 квітня 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Постановляючи оскаржуване додаткове рішення суд виходив з тих обставин, що підстав для ухвалення додаткового рішення немає, оскільки згідно рішення Залізничного районного суду міста Львова від 25.10.2019 прізвище ОСОБА_1 не було змінено.

З таким висновком колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

В заяві про розірвання шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просили «Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_1 ».

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Залізничний районний суд міста Львова в своєму рішенні від 25 жовтня 2019 року яким шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 24.07.2015 року, актовий запис № 410 - розірвано не вирішив питання щодо зазначення вибору прізвища ОСОБА_1 на підставі ч.8 ст. 294 ЦПК України, про, що заявлялося в позовній заяві про розірвання шлюбу.

Таким чином, при дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, оскільки судом в рішенні від 25 жовтня 2019 року не вирішення витання щодо зазначення про вибір прізвища ОСОБА_1 після розірвання шлюбу, в той час як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в заяві про розірвання шлюбу просили прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_1 ».

На згадані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про постановлення додаткового рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення у в цивільній справі № 462/5458/19 за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовлено.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Додаткове рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Залишити ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_1 ».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2020 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.М. Курій