Справа №521/2592/20
Провадження №2/521/1925/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1200 гривень до 2300 гривень до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтований наступними обставинами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 липня 2014 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , у розмірі 700 гривень з індексацією, щомісячно з 20 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року збільшено розмір аліментів, та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , у розмірі 1200 гривень, щомісячно з 22 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на даний час дочка регулярно спостерігається отоларингологом з приводу аденоїдної вегетації, хронічного аденоїдиту, отримувала та отримує курс лікування. Також дитина хворіє на хронічну інфекцію, тому позивач здійснює суттєві фінансові витрати на оздоровлення та лікування дитини. Крім того, ОСОБА_4 відвідує заняття з гімнастики, центр розвитку дитини та гурток з ліпки. З вересня 2019 року дочка пішла до школи, що також потребує додаткових матеріальних витрат. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання свої обов`язків, у зв`язку із чим виникла заборгованість по сплаті аліментів. Вказує, що відповідач є працездатною особою, та має можливість утримувати свою дочку.

Позивач та її представник у відкрите судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника.

Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. 01 квітня 2020 року відповідачем було подано заяву із запереченнями на позов. Обґрунтовуючи заперечення щодо позову зазначив, що на даний час не працює та не має стабільного прибутку. Зазначив, що розмір аліментів, які стягуються на підставі заочного рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року не є меншим за встановлений законом мінімум, та не суперечить ст. 182 СК України.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із зміною способу стягнення аліментів, а тому відносини, які виникли між сторонами, регулюються Главою 15 СК України, яка встановлює обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

В період шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 17 січня 2013 року.

З матеріалів справи встановлено, що малолітня дочка сторін проживає разом із матір`ю.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 липня 2014 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , у розмірі 700 гривень з індексацією, щомісячно з 20 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року збільшено розмір аліментів, та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , у розмірі 1200 гривень, щомісячно з 22 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Зі слів позивача встановлено, що на даний час, розмір аліментів, які стягнуто з відповідача, не відповідають інтересам дитини. Спільна дочка потребує додаткових матеріальних витрат на оздоровлення та лікування, відвідування занятть з гімнастики, гуртків тощо.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога міститься і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року.

Тобто зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як на підставу для збільшення розміру стягнутих аліментів, позивач вказує ті обставини, що розмір аліментів, які стягнуто з відповідача, не відповідають інтересам дитини.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача про необхідність стягувати аліменти у збільшеному розмірі не знайшли свого підтвердження наявними матеріалами справи, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу про зміну матеріального стану - у відповідача в бік покращення, а у позивача - в бік погіршення. Позивачем також не спростовані доводи відповідача про відсутність в останнього прибутку (доходу) для виплати аліментів у вказаному розмірі.

Крім того, суд зазначає, що статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що з 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить з 1 січня 2020 року 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Тобто, враховуючи рівні права та обов`язки батьків по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, розмір аліментів, які стягуються з відповідача, на підставі заочного рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року не є меншим за встановлений законом мінімум.

Оскільки, позивачем не доведено, що від дня ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились сімейне становище та матеріальний стан платника або одержувача аліментів, виникли інші обставини, передбачені цим Кодексом, що є підставою для збільшення розміру аліментів, суд, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 267, 268, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 про збільшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2020 року.

Суддя: Ю.В. Тополева