Справа № 225/2215/20
Провадження № 2-к/225/3/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Мигалевич В.В., вивчивши матеріали клопотання Глазуновського районного суду Орловської області Російської Федерації про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Глазуновського районного суду Орловської області Російської Федерації від 10.09.2019 року у справі № 2-170/2019, -

В С Т А Н О В И В:

Східним міжрегіональним управлінням Міністрества юстиції (м.Харків) до Дзержинського міського суду Донецької області направлено клопотання Глазуновського районного суду Орловської області Російської Федерації про визнання та надання дозволу на примусовевиконання на території України рішення Глазуновського районного суду Орловської області Російської Федерації від 10.09.2019 року у справі № 2-170/2019, для вирішення питання про подальше його виконання за місцем проживання відповідача ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши зміст поданого клопотання, суд встановив таке:

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 466 Цивільного процесуального кодексу України, якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додається також і документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Аналогічна норма міститься у пункті (б) частини другої статті 53 Розділу ІІІ Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, а саме: до клопотання про дозвіл примусового виконання рішення додається документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена.

Зокрема,в абзаці 4 мотивувальної частині рішення про надання дозволу на примусове виконання якого подано дане клопотання, зазначено що « Известить ответчика ОСОБА_2 о дате и времени рассмотрения гражданського дела не представляется возможным суду…».

Так, в супереч наведеним вище нормам цивільного процесуального закону та міжнародній конвенції, до клопотання не додано документ, який засвідчує, що ОСОБА_1 , яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

При цьому, додані до клопотання звіти про відправлення поштової кореспонденції на адресуАДРЕСА_1 не містять відомостей про отримання цієї кореспонденції ОСОБА_1 . Зазначені поштові відправлення повернені на адресу відправника цих поштових відправлень.

Одночасно, слід зауважити, що надане суду клопотання взагалі не містить переліку документів, що додаються до нього.

Крім того, в супереч вимогам пункту 3 частини першої статті 466 Цивільного процесуального кодексу України, клопотання не містить мотиви подання клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 466 Цивільного процесуального кодексу України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою (Розділ IX ВИЗНАННЯ ТА ВИКОНАННЯ РІШЕНЬ ІНОЗЕМНИХ СУДІВ, МІЖНАРОДНИХ КОМЕРЦІЙНИХ АРБІТРАЖІВ В УКРАЇНІ, НАДАННЯ ДОЗВОЛУ НА ПРИМУСОВЕ ВИКОНАННЯ РІШЕНЬ ТРЕТЕЙСЬКИХ СУДІВ Глава 1. Визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню), або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Таким чином, суд доходить висновку, що клопотання слід залишити без розгляду та повернути разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257 261, 466 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання Глазуновського районного суду Орловської області Російської Федерації про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Глазуновського районного суду Орловської області Російської Федерації від 10.09.2019 року у справі № 2-170/2019, залишити без розгляду та повернути клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо вона не проголошувалася з дати складання повного її тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354 (строк на апеляційне оскарження), 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: