Справа № 310/8840/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2020 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» на дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, заінтересовані особи головний державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сидоренко Вікторія Едуардівна, ОСОБА_1 ,

Встановив:

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М. А. звернувся до суду зі скаргою, у якій вказав, що 13. 07. 2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області ухвалено рішення, згідно якому з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 170И/08м від 13. 05. 2008 року в розмірі 291 531,43 грн.

22. 02. 2017 року виданий Бердянським міськрайонним судом виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 219531,43 грн. представником стягувача було направлено поштовою кореспонденцією до Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області.

06. 02. 2018 року головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Сидоренко В. Е. було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яка отримана 16. 02. 2018 року. Вказана постанова направлена скаржнику лише 12. 02. 2018 року без повідомлення про вручення, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

Банк не погоджується з постановою , вважає її незаконною, такою, що направлена не у спосіб, визначений ЗУ «Про виконавче провадження», такою що порушує його права.

Державним виконавцем вжито не усіх заходів з приводу примусового виконання виконавчого листа, виданого Бердянським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, а саме : до боржника не було застосовано привід, державний виконавець не звертався до суду з поданням про примусове проникнення до житла або іншого володіння боржника, не було оголошено його у розшук, не звернувся до суду за встановленням тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Також державним виконавцем не направлено запити до БТІ про наявність до 2013 року зареєстрованого нерухомого майна, до Державного комітету Земельного кадастру про наявність до 2013 року зареєстрованих земельних ділянок, паїв, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті, Державної інспекції сільського господарства, Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, Державної служби інтелектуальної власності України, Державного підприємства «Український державний центр радіочастот».

Враховуючи вищевикладене, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М. А. просить визнати дії головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сидоренко Вікторії Едуардівні щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ЄДРВП № 55024560 не пізніше наступного дня з дня її винесення неправомірними; щодо винесення постанови про повернення вказаної постанови стягувачеві неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06. 02. 2018 року ЄДРВП № 55024560, та відновити виконавче провадження ЄДРВП № 55024560 з примусового виконання виконавчого листа № 310/8840/14-ц від 22. 02. 2017 року, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 219531,43 грн.

В судове засідання представник скаржника не явився, просить розглянути справу за її відсутності, скаргу задовольнити.

Представник Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області до суду не явився, старший державний виконавець Трушкіна А. Ю. за довіреністю надала відзив на скаргу, у якій просить у задоволенні скарги відмовити з тих підстав, що 30. 10. 2017 року до відділу ВДВС надійшов виконавчий лист № 310/8840/14-ц від 22. 02. 2017 року, виданий Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 219531,43 грн.

30. 10. 2017 року головним державним виконавцем Сидоренко В. Е. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

01. 11. 2017 року державним виконавцем на підставі ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» для забезпечення виконання виконавчого документу була винесена постанова про арешт майна боржника, згідно якої було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Згідно відповіді з Регіонального сервісного центру в Донецькій області за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані.

06. 02. 2018 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», та виконавчий документ направлено стягувачеві без виконання. У постанові зазначено, що згідно інформаційної довідки з ДРРПНМ за боржником зареєстрована 1/1 ч. квартири АДРЕСА_1 , на все рухоме та нерухоме майно накладено арешт.

Згідно відповіді з ДФС та ПФУ інформацію про відкриті рахунки відсутня, місце роботи боржника вказано ПАТ «Донецький завод гірничорятувальної апаратури», пенсію боржник не отримує.

Відповідно до постанови КМУ№ 1085-р від 07. 11. 2014 року виконавчі дії на тимчасово непідконтрольній території не проводяться, тому перевірити майновий стан боржника неможливо, боржник зареєстрований на непідконтрольній території України.

Повернення виконавчого документа стягувачеві не позбавляє останнього права пред`явити його повторно на виконання строком до 06. 02. 2021 року.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк» , виходячи з наступного.

Стаття129 Конституції України передбачає ухвалення судом свого рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у ч. 1ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, про що зазначено уст.6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 рокупо справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗакону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється законом України"Про органи та осіб,які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"

Положеннями ст.ст. 6,11 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Частиною 3 ст.451 ЦПК України передбачено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Сидоренко В. Е. були вжиті усі міри для примусового виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за договором кредиту, про що свідчать копії до запитів ПФУ, Державних реєстраційних органів України, на нерухоме майно боржника накладено арешт, суд вважає що постанова про повернення виконавчого листа стягувачеві від 06. 02. 2018 року винесена державним виконавцем правомірно, в межах повноважень, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 «ЗУ «Про виконавче провадження», строк для звернення на примусове виконання виконавчого документа до виконавчих органів не закінчився, порушень права стягувача на отримання грошових коштів на виконання рішення суду не відбулося, тому суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 6,11,18,37 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

Постановив:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» на дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, заінтересовані особи головний державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сидоренко Вікторія Едуардівна, ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Повний текст рішення виготовлено 25. 10. 2020 року.

Суддя Т. А. Троценко