Ухвала

20 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 598/2505/18

провадження № 61-15149ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю.,

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» про розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» (далі - ПрАТ «Зернопродукт МХП») про розірвання договору оренди землі від 29 серпня 2015 року, укладеного між спадкодавцем ОСОБА_2 та ПрАТ «Зернопродукт МХП» щодо оренди земельної ділянки площею 3.5244 га, кадастровий номер :01:005:0046, що зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 березня 2016 року за номером запису про право оренди 13775474.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вона, відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину, стала власником вищевказаної земельної ділянки, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 29 серпня 2015 року між спадкодавцем та ПрАТ «Зернопродукт МХП» був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 7 років, однак відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання щодо виплати орендної плати, що призвело до систематичної не виплати плати за 2017-2019 роки.

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2019 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.5244 га, кадастровий номер :01:005:0046, розташованої на території Колоденської сільської ради Збаразького району Тернопільської області, № 122-Б-З-Т,укладеного 29 серпня 2015 року між ПрАТ «Зернопродукт МХП» та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої є ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 березня 2016 року за номером запису про право оренди 13775474.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2020 року залишено без змін.

13 жовтня 2020 року (згідно з відміткою на поштовому конверті)ПрАТ «Зернопродукт МХП» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року,в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла визначається сукупністю платежів за користування майном протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки (пункт 8 частини першої статті 176 ЦПК України).

Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що пунктом 9 договору оренди землі від 28 серпня 2015 року визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2 610,06 грн. Пунктом 11 договору оренди землі від 28 серпня 2015 року встановлено, що орендна плата вноситься один раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 15 грудня поточного року.

Таким чином, ціна позову в даній справі станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 100 = 210 200 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» про розірвання договору оренди землі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев