Дата документу 26.10.2020
Провадження № 2/937/2816/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2020 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Честнєйшої Ю.О.,
за участю секретаря Піщевої А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що позивачу на праві власності належить вищевказана квартира. У вказаній квартирі зареєстрована відповідач у справі, однак не проживає в квартирі з 2018 року, її речей у квартирі немає. Реєстрація місця проживання відповідача у належній позивачу квартирі перешкоджає йому вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Позивач у судове засідання не з`явився, але від нього на електронну адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду вона не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позовних вимог від неї не надходило, відзиву не надіслала. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивачки, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування квартири від 29.03.2013 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03.09.2020 (а.с.9,11).
Відповідач зареєстрована у вказаній квартирі (а.с.14).
Однак, відповідно до довідки директора ТОВ «ПБК «АКВІ-БУД» від 02.09.2020, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована, але не проживає з 29 січня 2018 року (а.с.10).
Судом встановлено, що у зв`язку з реєстрацією відповідача у належній позивачу квартирі, останній не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідач є членом сім`ї позивача, тому, згідно з чинним законодавством України, у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, згідно яких член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача в будинку судом не встановлено.
Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 цілком законними та обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 10,12, 81, 89, 133, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю.О. Честнєйша