Єдиний унікальний номер 719/31/20
Номер провадження 2/719/34/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м.Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Цицак В.Л.,

за участю секретаря Матковської А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новодністровськ, Чернівецької області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Новодністровської міської ради та ОСОБА_5 про встановлення батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Новодністровська міська рада Чернівецької області, про встановлення батьківства.

В обґрунтування заявленого позову вказала, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_6 та батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що на момент народження її мати не була у зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час була знайома із ОСОБА_7 та перебувала з ним у фактичних шлюбних відносин приблизно з травня до листопада 1981 року, проживаючи з ним у квартирі його батьків, що знаходилась за адресою АДРЕСА_1 . Вказала, що з листопада 1981 року мати та батько припинили фактичні шлюбні відносини через вагітність ОСОБА_6 , а згодом ОСОБА_7 поїхав до м.Одеси та лиш періодична навідувався у м. Новодністровськ. Також повідомила, що в подальшому її мати вийшла заміж за ОСОБА_4 , з яким була знайома з часів навчання в училищі. При цьому, зазначила, що ОСОБА_4 знав про вагітність матері та про біологічного батька позивача, проте погодився оформити дитину на своє прізвище, що й було зроблено у травні 1982 року після одруження матері із ОСОБА_4 . Вказала, що у 1987 році шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано, ОСОБА_4 виїхав із міста та відносин із ним тривалий час ні вона, ні мати не підтримували. Повідомила, що з березня 1993 року, коли ОСОБА_7 звільнився із місць позбавлення волі, батьки відновили фактичні шлюбні відносини, спільно проживали як сім`я в квартирі матері за адресою АДРЕСА_2 , та вели спільне господарство; ОСОБА_7 займався її вихованням та утриманням, визнаючи за доньку. Вказує, що оскільки у 1996 році ОСОБА_7 знову притягнули до кримінальної відповідальності та засудили до 8 років позбавлення волі, мати вирішила остаточно припинити із ним будь-які відносини. Проте, зазначає, що після звільнення ОСОБА_7 вона продовжувала підтримувати із ним відносини, останній надавав їй матеріальну допомогу. На даний час встановлення батьківства необхідне їй для оформлення спадкових прав, оскільки, хоч в офіційних документах на підставі спільної заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зазначено її батьком ОСОБА_4 , проте фактично її батьком являється ОСОБА_7 , який одружений не був та інших дітей не мав, однак не бажав оформляти батьківство через своє кримінальне життя та роль в кримінальному середовищі. Посилаючись на ч.2 ст.53 КпШС України як підставу для подання позовної заяви, просить встановити батьківство ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 2020 року, до відкриття провадження у справі, ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила також виключити відомості про ОСОБА_4 як батька дитини з актового запису про народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного виконавчим комітетом Новодністровської селищної ради 14.05.1982 року за №66, відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства від 21.05.1982 року (актовий запис №8).

Ухвалою суду від 03 березня 2020 року, зокрема, задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_5 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Додатково повідомила, що в дев`ять років дізналась від матері, що її справжнім батьком є ОСОБА_7 , з яким познайомилася у 1993 році, коли останній звільнився із місць позбавлення волі. Зазначила, що з 1993 року ОСОБА_7 проживав разом із нею та її матір`ю однією сім`єю в квартирі матері, вів спільне господарство, займався її вихованням, утриманням, визнав її та ставився як до рідної доньки. При цьому, пояснила, що офіційно оформляти своє батьківство не бажав, оскільки мав зв`язки із кримінальним світом, по законах якого офіційно не міг мати сім`ю та дітей. Наголосила, що в цей час ОСОБА_7 познайомив її із своїми батьками, тобто дідом та бабою, які також прийняли її в сім`ю, визнавали за онуку. Вказала, що спільне сімейне життя вони із ОСОБА_7 вели до його останнього засудження, після чого мати вирішила відгородитися від ОСОБА_7 та кримінального світу. При цьому, наголосила, що після звільнення ОСОБА_7 з місць позбавлення волі, останній повернувся в м.Новодністровськ та вона з ним продовжили спілкування, в разі необхідності ОСОБА_7 надавав їй матеріальну допомогу, а вона допомагала йому в побуті, здійснювала догляд, коли він хворів. Вказала, що її діти також були знайомі із ОСОБА_7 , останній визнавав їх за своїх онуків. Просила позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 02 квітня 2020р. не заперечувала проти задоволення позову та підтвердила, що позивач є біологічною донькою ОСОБА_7 , а відповідач ОСОБА_4 був лише зареєстрований як батько. Повідомила, що познайомилась із ОСОБА_7 ще у школі і у її 16 років між ними розпочались стосунки. Зазначила, що після повернення ОСОБА_7 із армії вони продовжили стосунки, певний час спільно проживали в квартирі його батьків та готувались до весілля. Проте, влітку-восени 1981 року відносини між ними погіршились, почали виникати сварки. Розповіла, що коли повідомила ОСОБА_7 про вагітність, останній сказав, що не готовий до дітей, а в подальшому їй стало відомо про нові стосунки ОСОБА_7 із іншою жінкою, яка по слухах також завагітніла від нього. Повідомила, що в подальшому ОСОБА_9 ці стосунки припинив, а жінка зробила аборт. Зазначила, що ОСОБА_7 намагався примиритись із нею, проте, через образу та гордість вона його не пробачила, від примирення відмовилася та вирішила народжувати дитину сама. Вказала, що в цей час в м. Чернівці випадково зустріла ОСОБА_4 , з яким була знайома з часів навчання в технікумі, та відновила спілкування із ним. Повідомила, що ОСОБА_4 зізнався їй у почуттях та, знаючи про її вагітність від іншого чоловіка, запропонував вийти заміж, оформити дитину на своє ім`я. Вказала, що погодилась на пропозицію ОСОБА_4 та після народження доньки вони зареєстрували шлюб, а ОСОБА_4 записав ОСОБА_10 своєю донькою. Повідомила, що ОСОБА_7 було відомо про народження доньки, останній святкував цю подію із друзями, проте подальшої участі в житті доньки не брав до 1993 року, оскільки виїхав до м. Одеси, де в подальшому був засуджений до позбавлення волі. Зазначила, що з 1987 року її шлюб із ОСОБА_4 було розірвано і вони припинили будь-які відносини, останній вихованням ОСОБА_10 не займався. Вказала, що після звільнення ОСОБА_7 з місць позбавлення волі, він повернувся до м. Новодністровськ та одразу ж почав налагоджувати стосунки із нею та донькою. Повідомила, що вони відновили спільне проживання, вели спільне господарство; ОСОБА_7 визнав ОСОБА_10 за свою доньку, підтвердивши останній історію свого знайомства та відносин із її матір`ю, займався її вихованням та утриманням. Вказала, що у 1995 році та в 1998 році ОСОБА_7 знову було засуджено, зокрема, останній раз до 8 років позбавлення волі, після чого вона вирішила припинити із ним будь-які відносини, оскільки вважала, що це погано позначиться на житті доньки. Повідомила, що після звільнення ОСОБА_7 вона з ним не примирилася та до його смерті спілкування не відновила, натомість донька продовжувала спілкуватись із батьком та його батьками (її дідом та бабою). Зазначила, що її знайомі та родичі, як і знайомі та родичі ОСОБА_7 знали, що останній є батьком ОСОБА_10 .

В подальшому відповідач ОСОБА_3 подала письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності (а.с. 207-208).

Відповідач ОСОБА_4 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, на розгляд справи не з`явився, проте він та його представник ОСОБА_11 подали заяви про визнання позову (а.с. 63-64); інших заяв чи клопотань не надсилали, правом на відзив не скористалися.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Новодністровська міська рада, від імені якої діє секретар ради Цимбалюк Н., подала заяву про розгляд справи за відсутності представника ради, щодо позовних вимог покладаються на розсуд суду (а.с. 65-67).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судові засідання не з`явилася; жодних заяв чи клопотань не подала; правом на подання письмових пояснень не скористалась.

Представник позивача ОСОБА_2 , будучи допитаний в судовому засіданні в якості свідка, показав, що знає ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з 1997 року, оскільки працював слідчим відділу по боротьбі з організованою злочинністю, розслідував справу ОСОБА_7 . Вказав, що ОСОБА_7 був на контролі в органах міліції з 1993 року, після звільнення з місць позбавлення волі, а у 1996-1997 роках був арештований по підозрі у вчиненні злочинів організованою групою осіб, яку очолював. Зазначив, що в ході допитів дізнався від ОСОБА_7 , що останній має дружину - співмешканку ОСОБА_3 , із якого у нього спільна донька ОСОБА_10 . Пригадав, що в цей час також познайомився із ОСОБА_3 , яка провідувала ОСОБА_7 , передавала передачі, наймала та оплачувала адвокатів.

Свідок ОСОБА_12 показала, що дружить із позивачем понад 20 років; була знайома із батьком останньої ОСОБА_7 . Зазначила, що останній завжди підходив до них, коли вони гуляли в місті, спілкувався, цікавився справами ОСОБА_10 та в подальшому її дітей, а позивач в свою чергу провідувала ОСОБА_7 , доглядала, коли він хворів. Повідомила, що була здивована, коли кілька років тому дізналася, що в ОСОБА_10 по документах прізвище « ОСОБА_13 », оскільки всі в місті знали, що вона донька ОСОБА_7 , кликали її « ОСОБА_14 ».

Свідок ОСОБА_15 , яка є рідною сестрою відповідача ОСОБА_3 , показала, що сестра тривалий час, ще до служби ОСОБА_7 в армії, зустрічалась із ним, а коли останній повернувся із армії вони почали спільно проживати в квартирі його батьків та готувались до весілля. Вказала, що через зради ОСОБА_7 , про які дізналась ОСОБА_3 , у 1981 року вони розсварились і розійшлися, хоча сестра вже була на 4 місяці вагітності від ОСОБА_7 . Зазначила, що в подальшому ОСОБА_7 відносини із іншою жінкою припинив та вона вирішила з ним поговорити про подальшу долю сестри. Однак, ОСОБА_16 пробачити ОСОБА_7 не бажала. Показала, що в подальшому сестра поїхала шукати роботу в м. Чернівці, де зустріла давнього знайомого ОСОБА_4 , який, знаючи про вагітність, запропонував їй одружитися. Пригадала, що після народження ОСОБА_10 ОСОБА_4 її вдочерив та вони спільно проживали 5 років, після чого шлюб розпався. Зазначила, що у 1993 році ОСОБА_7 повернувся до м. Новодністровськ, помирився із її сестрою та вони відновили сімейні відносини; ОСОБА_7 визнав ОСОБА_10 за свою доньку, познайомив її з своїми батьками. Вказала, що остаточно відносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_17 припинились після його останнього засудження, проте ОСОБА_10 продовжувала спілкування із батьком та його батьками.

Свідок ОСОБА_18 , яка є свекрухою позивача, показала, що завжди знала, що ОСОБА_10 є донькою ОСОБА_7 . Зазначила, що після одруження сина із позивачем, у 2000 році вона також познайомилась із ОСОБА_7 , який доводився їй сватом. Також вказала, що відповідач ОСОБА_16 була єдиною любов`ю ОСОБА_7 , хоч їхні відносини не склалися; останній завжди називав ОСОБА_10 донькою, а її діти його дідусем. Зазначила, що про наявність у ОСОБА_7 інших дітей чи дружини їй не відомо.

Свідок ОСОБА_19 показала, що знайома із відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зі школи, орієнтовно з 1976-1977 років. Пригадала, що ОСОБА_16 зустрічалась із ОСОБА_7 ще в школі, а після його повернення із армії вони планували весілля, ОСОБА_16 завагітніла від ОСОБА_7 . Зазначила, що в ОСОБА_3 із ОСОБА_7 виник конфлікт через зради останнього, внаслідок чого вони розійшлися до народження ОСОБА_10 . Також вказала, що в подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_7 помирилися, спільно проживали як сім`я; батьки ОСОБА_7 визнавали ОСОБА_10 за свою онуку. Повідомила, що коли вона приїжджала до міста та бачилася із ОСОБА_7 , то останній розповідав їй про свою доньку ОСОБА_10 , а в подальшому й про онуків, зокрема, останній раз вони бачились влітку 2019 року, напередодні смерті останнього. Зазначила, що іншої сім`ї у ОСОБА_7 не було, дітей, окрім ОСОБА_10 , він не мав.

Свідок ОСОБА_20 показала, що знайома із учасниками справи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , оскільки такі є колишньою дружиною та донькою ОСОБА_7 відповідно. Зазначила, що знала ОСОБА_7 з 80-х років та пам`ятає, як останній стояв під вікнами пологового будинку, очікуючи звістки про дитину. Пригадала, що коли ОСОБА_7 дізнався про народження доньки, то сказав, що назве її « ОСОБА_10 » та запросив своїх друзів на святкування. Вказала, що після закінчення школи вона виїхала з міста, а тому точно не може пригадати час, проте впевнена, що ОСОБА_7 у 80-90хх роках проживав спільно із ОСОБА_16 та їхньою донькою, займався її вихованням та утриманням, серед знайомих та друзів називав ОСОБА_10 донькою. Показала, що, уже будучи дорослою, ОСОБА_10 також підтримувала відносини із ОСОБА_7 та свідок неодноразово бачила їх разом в місті. Вказала, що ОСОБА_7 іншої сім`ї не мав, оскільки по характеру був несімейним та шукав собі в житті пригод.

Свідок ОСОБА_21 показала, що дружить із відповідачем ОСОБА_3 та її сестрою зі школи, орієнтовно з 1976 року. Пригадала, що ОСОБА_16 зустрічалась із ОСОБА_7 , планували весілля; остання завагітніла та народила від ОСОБА_7 доньку ОСОБА_10 . Проте вказала, що жили вони разом недовго та розійшлися через зраду ОСОБА_7 . Зазначила, що у 1992-1993 роках ОСОБА_16 знову зійшлася із ОСОБА_7 та вони певний час проживали однією сім`єю, проте знову розійшлися. Охарактеризувала ОСОБА_7 як чоловіка, що любив свободу, а тому не мав іншої сім`ї та дітей. Зазначила, що ОСОБА_7 завжди визнавав ОСОБА_10 за доньку, а її дітей за своїх внуків; ОСОБА_10 в свою чергу підтримувала із ним хороші стосунки до його смерті.

Свідок ОСОБА_22 показала, що дружила із відповідачем ОСОБА_16 та її сестрою, вони були сусідами у 70-х роках. Пригадала, що з 16 років ОСОБА_16 зустрічалася із ОСОБА_7 , а в подальшому, після повернення останнього із армії, вони спільно проживали, однак через зраду ОСОБА_7 розійшлися. Зазначила, що ОСОБА_16 народила від ОСОБА_7 доньку, однак через гордість вони так і не помирилися, а ОСОБА_16 невдовзі вийшла заміж за іншого. Вказала, що по слухах ще одна жінка в цей час також народила від ОСОБА_7 дитину, однак точних даних свідок не має. Показала, що ОСОБА_7 мав проблеми із законом, проте, коли в 90-х роках повернувся до міста, то визнав ОСОБА_10 за свою доньку, примирився із ОСОБА_16 , називав її своє дружиною та вони проживали однією сім`єю. Однак, через певний час їхня сім`я розпалася. Вказала, що батьки ОСОБА_7 також визнавали ОСОБА_10 за онуку та спілкувались із нею. Заначила, що неодноразово бачила ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в місті, коли вони разом ходили за покупками, відпочивали в кафе.

Свідок ОСОБА_23 показав, що був близьким другом ОСОБА_7 , знайомі вони з серпня 1976 року. Зазначив, що ОСОБА_10 є донькою ОСОБА_7 , 1982 року народження, проте останній відтягував момент офіційного оформлення документів, оскільки за кримінальними законами він не повинен був мати сім`ю. Окрім того, ОСОБА_7 вважав, що у нього ще є достатньо часу, щоб все належним чином узаконити. Пригадав, що ОСОБА_7 певний час проживав із ОСОБА_16 в своїх батьків ще до першої судимості та виїзду до м.Одеси. Вказав, що загалом ОСОБА_7 мав 4 судимості та відбув покарання у виді позбавлення волі загальним строком 18 років, однак завжди підтримував ОСОБА_10 , в тому числі матеріально, а остання постійно з ОСОБА_7 спілкувалася, в останні роки провідувала батька, коли той хворів.

Свідок ОСОБА_24 показав, що знайомий із учасниками справи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 1984 року, а також знайомий із покійним ОСОБА_7 , оскільки вони були сусідами та проживали в одному будинку за адресою АДРЕСА_3 « АДРЕСА_4 », а ОСОБА_10 дружила із його донькою від першого шлюбу. Зазначив, що ОСОБА_7 проживав із ОСОБА_3 та ОСОБА_10 однією сім`єю до 1996-1997 років, оскільки після цього був затриманий та засуджений до позбавлення волі. Вказав, що відносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 склалися як між батьком та донькою, а між ОСОБА_7 та ОСОБА_16 як між чоловіком та дружиною. Пригадав, що ОСОБА_16 провідувала ОСОБА_7 у в`язниці, однак в подальшому вони розійшлися. Повідомив, що оскільки він разом із сім`єю змінив місце проживання, то спілкування між сім`ями перервалося. Вказав, що в подальшому, у 2000-х роках кілька разів бачив ОСОБА_7 у місті, спілкувався із ним на побутові теми, проте не розпитував останнього про його сімейне життя, наявність інших дітей чи дружини. Зазначив, що 3-5 років тому колишня його дружина розповіла йому, що згідно чуток ОСОБА_10 не є донькою ОСОБА_7 , однак від кого у неї була така інформація він не знаю, був здивований від почутого, оскільки завжди сприймав відносини ОСОБА_7 та ОСОБА_10 як відносини батька та доньки.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, покази свідків, дослідивши та проаналізувавши в сукупності письмові докази, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у селищі Новодністровськ, Сокирянського району, Чернівецької області, народилася ОСОБА_8 , про що в Книзі реєстрації актів про народження зроблено 21 травня 1982 року актовий запис №66. Як вбачається із Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21.05.1982 року Новодністровською селищною радою Сокирянського району Чернівецької області, в графі «батько» позивача вказано відповідача « ОСОБА_4 », а в графі «мати» - відповідача « ОСОБА_3 » (а.с. 7).

В подальшому ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_25 та змінила прізвище на « ОСОБА_26 », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області від 24.09.2009р., та паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , видани Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області 05.10.2009р. (а.с. 6-7).

Як вбачається із Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 25.04.1982р., 25 квітня 1982 року укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів було зроблено запис №17; після шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_13 » (а.с. 7). Даний шлюб було розірвано за рішенням Народного суду Сокирянського району Чернівецької області від 10.05.1987 року (а.с. 8-9).

26 липня 1995 року ОСОБА_4 видано Свідоцтво про встановлення батьківства серії НОМЕР_5 , згідно якого ОСОБА_4 був визнаний батьком ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_6 , про що в Книзі реєстрації актів про встановлення батьківства від 14.05.1982 року зроблено актовий запис № 8 (а.с. 10).

Як вбачається із письмової відповіді Відділу ДРАЦС по Сокирянському району та місту Новодністровську Головного ТУЮ у Чернівецькій області від 10.12.2019 року №1-Р (а.с.12) на заяву позивача та встановлено судом, актовий запис про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складено виконавчим комітетом Новодністровської селищної ради 14 травня 1982 року за №66. Підставою запису відомостей про батька ОСОБА_4 вказано свідоцтво про встановлення батьківства за актовим записом №8, складеним виконавчим комітетом Новодністровської селищної ради 21 травня 1982 року (як вказано в актовому записі). Під час державної реєстрації народження ОСОБА_8 на підставі актового запису про шлюб №17, складеного виконавчим комітетом Новодністровської селищної ради 25.04.1982 року, змінено прізвище матері « ОСОБА_28 » на « ОСОБА_13 ». При цьому, в актовому записі про встановлення батьківства ОСОБА_8 підставою запису про встановлення батьківства ОСОБА_4 вказано спільну заяву батьків від 14 травня 1982 року, даний запис скріплено підписами батьків, в графі прізвище матері зазначено « ОСОБА_28 », без зміни прізвища на « ОСОБА_13 » у зв`язку з укладенням шлюбу. Згідно даного актового запису 26 липня 1995 року видано свідоцтво про встановлення батьківства НОМЕР_6 , як первинне, оскільки при первинній реєстрації свідоцтво не видавалось.

Факт батьківства ОСОБА_7 щодо позивача та факт його спільного проживання з відповідачем ОСОБА_3 та позивачем, окрім пояснень позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_3 та показів свідків, також підтверджується копією витягу з обвинувального висновку, вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07.07.1997р., залишеним без змін ухвалою Чернівецького обласного суду від 30.09.1997р. (а.с. 13-17, 90-150).

Так, в обвинувальному висновку зазначено, що «приблизно в період з 01.04.199.. року по 22 жовтня 1994 року ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з співмешканкою ОСОБА_3 , …… приніс в квартиру ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 і там зберігав до 02 вересня 1996 року….». При допиті ОСОБА_7 останній вказав, що «стосовно вилученої у моєї співмешканки ОСОБА_3 30 вересня 1996 року записки від мене, то я дійсно писав їй цю записку хотів дізнатись, що відбувається по моєму захисту по адвокату і писав про моє відношення до жінки. Записку я передав, кинувши в сумку з білизною, яку передав своїй співмешканці…», «подібних предметів у мене вдома за адресою АДРЕСА_2 не було ніколи, …гранату моя співмешканка ОСОБА_3 бачила…».

Як вбачається із вищенаведеного витягу інші обвинувачені, даючи покази, також підтверджували факт проживання померлого ОСОБА_7 у квартирі відповідача ОСОБА_3 та характер їхніх відносин як сімейних, зокрема: обвинувачений ОСОБА_29 показав, що «..потрібно дізнатись у ОСОБА_30 , як у ОСОБА_14 справи. Ми з ОСОБА_31 пішли до будинку АДРЕСА_4 . Ми прийшли до жінки ОСОБА_32 і вона в квартирі передала мені пакет…»; свідок ОСОБА_24 показав, що «з ОСОБА_33 познайомився в 1993 році, так як він мій сусід. Відносини у нас склалися нормальні. Його дочка дружила з моєю. Деколи ми зустрічались сім`ями…»; свідок ОСОБА_34 пояснив, що «.. відеомагнітофон я взяв у жінки ОСОБА_35 ОСОБА_36 вдома….. ОСОБА_14 тоді не було вдома…»; «…відповідно до протоколів обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 і ОСОБА_3 …»; обвинувачений ОСОБА_31 показав, «…отримані від жінки ОСОБА_14 документи…. Я зайшов до його дружини ОСОБА_37 . Вона сказала, що ….»; обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що «…коли він приходив до мого чоловіка ОСОБА_38 до арешту чоловіка я не знала… Через декілька днів після затримання чоловіка…».

Окрім того, в кримінальній справі як в обвинувальному висновку, так і в судових рішеннях при описі характеризуючих даних зазначено, що ОСОБА_7 співмешкає/одружений та має неповнолітню дочку, а місцем проживання вказано місце проживання та реєстрації позивача та відповідача ОСОБА_3 кв. АДРЕСА_5 .

Отже, вищенаведені письмові докази у сукупності із показами свідків, поясненнями позивача та відповідача ОСОБА_3 підтверджують факт спільного проживання та ведення спільного господарства померлого ОСОБА_7 з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , спільну участь у вихованні ОСОБА_8 у період з 1993 року по 1997 рік; визнання ОСОБА_7 свого батьківства щодо позивача ОСОБА_1 . Таким чином, відносини між ними мали характер сімейних.

10 вересня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер у місті Новодністровськ, Чернівецької області у віці 59 років від лівобічної гнійно-бактеріальної пневмонії, що підтверджується копією актового запису про смерть № 205 від 13.09.2019р. (а.с. 154-155).

Згідно відповіді Відділу ДРАЦС по Сокирянському району та місту Новодністровську № 524/25.9-13 від 03.04.2020р. актових записів про державну реєстрацію народження дітей у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , немає (а.с. 214).

Із досліджених судом інформаційної довідки № 182623373 від 26.09.2019р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та відповіді Територіального сервісного центру № 7345 Регіонального сервісного центру в Чернівецькій області № 31/23/15-1042 від 10.10.2019р. вбачається, що ОСОБА_7 належать на праві власності ? частки квартири за адресою АДРЕСА_1 та автомобіль VOLVO S80, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 (а.с. 11, 41).

На даний час до приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Твердушкіна Р.Д. із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 звернулося дві особи: позивач ОСОБА_1 (заява № 55, що надійшла 17.02.2020р.) та третя особа ОСОБА_5 (заява № 348, що надійшла 01.10.2019р.); інші спадкоємці відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 109/2019, заведеної 01.10.2019р. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 (а.с. 69-84).

Із матеріалів вищезгаданої спадкової справи також вбачається, що на момент смерті ОСОБА_7 проживав один за адресою АДРЕСА_1 ; заповіти та спадкові договори у нього відсутні.

При вирішенні даного спору суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.08.2019р. по справі № 754/3558/16-ц та від 29.08.2018р. по справі № 641/9147/15-ц, згідно якої вирішуючи питання по те, якою нормою слід керуватися при розгляді справи даної категорії, суди повинні виходити з дати народження дитини. 01 січня 2004 року набрав чинності СК України, у зв`язку із чим, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися під час розгляду справ про встановлення батьківства, слід виходити з дати народження дитини, тому якщо дитина, батьківство щодо якої оспорюється, народилась до ІНФОРМАЦІЯ_7 , необхідно застосовувати норми КпШС України.

Оскільки встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому питання про встановлення батьківства у даному випадку регулюється нормами КпШС України.

Згідно ч.ч. 2,3 статті 53КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.Доказами визнання батьківства можуть бути: листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Таким чином, положеннями наведеної норми закону визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі статтею 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері, так і після народження дитини.

Такі правові висновки також викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) та 21 листопада 2018 року по справі № 225/6301/15-ц (провадження № 61-30047св18).

Відтак, підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Згідно п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, роз`яснити судам, що в тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про встановлення батьківства мають розглядатися лише одночасно з вимогами про вилучення відомостей про батька із актового запису про народження дитини, яким підтверджувалось інше її походження.

За таких обставин, враховуючи усі досліджені судом докази кожен окремо та в їх сукупності, беручи до уваги визнання позову відповідачами, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що доведеними є обставини спільного проживання та ведення спільного господарства між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 як у період зачаття позивача у 1981 році, так і після її народження в період 1993-1997 років, спільного виховання та утримання ними доньки в період 1993-1997 років, а також визнання ОСОБА_7 свого батьківства щодо ОСОБА_1 та участі ОСОБА_7 у житті доньки аж до його смерті, а тому позов ОСОБА_1 підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 53 КпШС України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», ст.ст. 2-4, 12-13, 17-18, 76-82, 89-90, 92, 95, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_8 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_9 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованого за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Замостя та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Новодністровської міської ради (місцезнаходження: Чернівецька область, м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка проживає за адресою АДРЕСА_7 , ідентифікаційний № НОМЕР_10 ) про встановлення батьківства задоволити.

Встановити батьківство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , щодо ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний № НОМЕР_8 .

Виключити відомості про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , як батька дитини з актового запису про народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного Виконавчим комітетом Новодністровської селищної ради 14.05.1982р. за №66 відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства від 21.05.1982р., актовий запис № 8.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено відповідно до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України 17 квітня 2020 року.

Суддя: