УХВАЛА

15 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 756/12626/18

провадження № 61-5889ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Полімагніт» на постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Полімагніт», приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Ей Ем Ті Енд Сі Груп ЛТД» про визнання трудового договору фактично розірваним та стягнення вихідної допомоги,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Полімагніт» (далі - ТОВ «Полімагніт»), приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Ей Ем Ті Енд Сі Груп ЛТД», у якому просив визнати, що трудовий договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Полімагніт» було фактично розірвано на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП та стягнути з ТОВ «Полімагніт» на свою користь вихідну допомогу у сумі 526 608 грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Ей Ем Ті Енд Сі Груп ЛТД» про визнання факту розірвання трудового договору на підставі п. 5 ч. 1 ст 41 КЗпП скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полімагніт», приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Ей Ем Ті Енд Сі Груп ЛТД» про визнання факту розірвання трудового договору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП та стягнення вихідної допомоги закрито. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Полімагніт» про визнання факту розірвання трудового договору та стягнення вихідної допомоги скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Визнано, що трудовий договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Полімагніт» розірвано 31 серпня 2015 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП. Стягнуто з ТОВ «Полімагніт» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 417 974 грн 19 коп., сума визначена без відрахувань податків, зборів та обов`язкових платежів. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

26 березня 2020 року засобами поштового зв`язку ТОВ «Полімагніт» подано до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року, яка не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з наступних підстав.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування інших учасників справи, їх місцезнаходження.

За таких обставин, заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено повне найменування інших учасників справи та їх місцезнаходження, а саме відповідача - приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Ей Ем Ті Енд Сі Груп ЛТД».

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) продається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Як на підставу касаційного оскарження заявник узагальнено посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального законодавства, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено повне найменування інших учасників справи та їх місцезнаходження та підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Полімагніт» на постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 рокузалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 12 травня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська