П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року

м. Рівне

Справа № 560/1871/18

Провадження № 22-ц/4815/475/20

Головуючий у Дубровицькому районному суді

Рівненської області: суддя Отупор К.М.

Рішення суду першої інстанції (вступна та резолютивна частини)

проголошено 17.12.2019 у м. Дубровиця

Рівненської області

Повний текст рішення складено 21.12.2019

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Бондаренко Н.В.

учасники справи:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України;

відповідач - ОСОБА_1 ;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу),

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року в суд звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу). Мотивуючи вимоги, вказувалося про те, що 07 квітня 2016 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Mersedes Benz", р.н.з. НОМЕР_1 , було завдано матеріальної шкоди ОСОБА_2 через механічні пошкодження належного йому автомобіля "Mersedes Benz", р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент страхового випадку застрахованою не була, тому МТСБУ було сплачено на користь потерпілого 47 225, 62 гривні матеріальної шкоди. З метою визначення розміру шкоди позивачем залучався суб`єкта оціночної діяльності, за послуги якого сплачено 1 297, 28 гривень.

З огляду на своє право зворотної вимоги МТСБУ просило стягнути на його користь із ОСОБА_1 48 522, 90 гривень (47 225, 62 гривні + 1 297, 28 гривень).

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2019 року МТСБУ відмовлено в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу з ОСОБА_1 .

На судове рішення заявником подано апеляційну скаргу, де покликається на його незаконність і необґрунтованість, які полягали у невідповідності висновків суду обставинам справи та порушенні норм процесуального права через хибну оцінку доказів у справі.

На її обґрунтування зазначалося про неврахування судом положень ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 13, 38, 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки відповідач керував автомобілем на законних підставах, а його вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною постановою Дубровицького районного суду від 21 червня 2016 року, якою накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП.

При цьому МТСБУ погоджується із твердженням суду про те, що власником транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , є учасник бойових дій ОСОБА_4 . Разом з тим, вважає помилковим висновок суду про звільнення відповідача від покладення на нього матеріальної шкоди через те, що власник автомобіля "Mersedes Benz", р.н.з. НОМЕР_1 , в силу вимог закону має право не страхувати свою обов`язкову цивільно-правову відповідальність, адже звільняється саме учасник бойових дій, який керує особисто належним йому транспортним засобом, а не інша особа.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове - про задоволення позову повністю та вирішити питання про судові витрати.

У поданому відзиві ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому посилався на те, що власником автомобіля "Mersedes Benz", р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 є учасником бойових дій. Тобто транспортний засіб не підлягає забезпеченню, а його власник звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відтак вважав і відсутніми підстави для стягнення з нього на користь МТСБУ матеріальної шкоди в порядку регресу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості вимог МТСБУ, оскільки власник автомобіля "Mersedes Benz", р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 є учасником бойових дій, що відповідно до законодавства звільняє його від обов`язку застрахувати цивільно-правову відповідальність. Тому відповідач не зобов`язаний сплачувати на користь позивача понесену ним шкоду, яку останнім було сплачено потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як з`ясовано, 07 квітня 2016 року в м. Дубровиця Рівненської області сталася дорожньо-транспортна пригода, за обставинами якої ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Mersedes Benz", р.н.з. НОМЕР_1 , порушивши Правила дорожнього руху при виконанні маневру обгону на перехресті, зіткнувся із належним на праві власності ОСОБА_2 автомобілем "Mersedes Benz", р.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 Внаслідок події обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 21 червня 2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у виді 340 гривень штрафу.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1.)шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2.)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3.)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Статтями 3, 5, 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Оскільки транспортний засіб, яким у момент дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_1 , забезпеченим не був, тому страхове відшкодування на користь потерпілого у розмірі 47 225, 62 гривні було виплачено МТСБУ. При цьому позивачем було понесено витрати і з визначення шкоди, що здійснено суб`єктом оціночної діяльності, і складає 1 297, 28 гривень (а.с. 25- 26, 28-31).

Норми статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказують про право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Про наявність такого права у МТСБУ зазначено і в ст. 1191 ЦК України.

Заперечуючи проти вимог позивача, ОСОБА_1 покликався на те, що власником автомобіля "Mersedes Benz", р.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував під час дорожньо-транспортної пригоди, є ОСОБА_4 . Ця особа є учасником бойових дій і тому звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Так, згідно з пунктом 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Між тим, ОСОБА_1 не є особою, яка звільнена від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а відтак повинен відшкодувати в порядку зворотної вимоги (регресу) завдану ним шкоду перед МТСБУ.

Як убачається, суд першої інстанції уваги на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.

З огляду на вимоги ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у справі, а саме 4 405, 50 гривень судового збору (1 762 гривні за пред`явлення позову + 2 643, 50 гривень за подання апеляційної скарги), слід стягнути із відповідача на користь МТСБУ.

Спонуканнями для скасування оскаржуваного рішення і прийняття нової постанови про задоволення позову відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, що сприяло незастосуванню норм матеріального права, які підлягали застосуванню.

На підставі ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 13, 38, 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2019 року скасувати.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 48 522 (сорок вісім тисяч п`ятсот двадцять дві) гривні 90 копійок матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) та 4 405 (чотири тисячі чотириста п`ять) гривень 50 копійок судового збору.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України; місцезнаходження: 02154 м. Київ, вулиця Русанівський бульвар, буд. 8; п/р НОМЕР_3 в АТ "Укрексімбанк", МФО: 322313, .

Відповідач: ОСОБА_1 ; місце прож.: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

Н.В. Бондаренко