Єдиний унікальний номер справи 2-п/753/119/20 2-4932/11
Провадження №22-ц/824/8077/2020
У Х В А Л А

16 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2011 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2011 року заяву позивача в порядку забезпечення позову шляхом тимчасової заборони виїзду за кордон України відповідачу задоволено. Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 13.03.2020 року відповідач направив апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2011 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви позивача в частині тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , Дарницьким районним судом міста Києва були направлені матеріали, які містять: ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2011 року про відкриття провадження; оскаржувану ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2011 року; рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 червня 2011 року; заяви апелянта про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копій судових рішень по справі. Також була надана заява про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 червня 2011 року та ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 12 березня 2020 року з цього приводу, оскільки сама цивільна справа була знищена за закінченням строку зберігання. Разом з тим, вищезазначених документів не було достатньо для розгляду поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.05.2020 року направлені до суду матеріали були повернуті до суду першої інстанції, для належного оформлення та вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18.06.2020 року було відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі №2-4932/11, матеріали справи разом з апеляційною скаргою повернуті до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 липня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху, роз`яснено, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків та неподання заяви із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху направлялась апелянту двічі поштовим зв`язком за адресою, вказаною апелянтом в апеляційній скарзі, але поштові відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором №620 та №119 повернуто до Київського апеляційного суду без вручення, з відміткою «за закінченням терміну зберігання». За час перебування справи в суді апеляційної інстанції заявник жодним чином не цікавився станом апеляційної скарги, свої процесуальні обов`язки належно не реалізував, вимог ухвали суду від 17 липня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху не виконав.

Рішенням від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, тривала відсутність інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Суд зобов`язаний прийняти і розглянути апеляційну скарги на судове рішення лише за умови дотримання скаржником вимог чинного цивільного процесуального законодавства щодо строків на апеляційне оскарження та за умови відповідності апеляційної скарги формі та змісту, як того вимагає ЦПК України. Наявність лише самої по собі апеляційної скарги не є безумовною підставою для її прийняття та відкриття апеляційного провадження.

Згідно із ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку, встановленому ст.358 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга надійшла поза межами строку на апеляційне оскарження, апелянт не навів причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2011 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя С.О. Журба