КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 жовтня 2020 року місто Київ.

Справа 368/842/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/13984/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О.В., вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 24 січня 2020 року (у складі судді Закаблук О.В. інформація щодо дати складання повного тексту відсутня )

в справі за позовом ОСОБА_2 до Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області про визнання в порядку спадкування права власності на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 24 січня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 , в порядку спадкування, як спадкоємець, після смерті ОСОБА_3 , право власності на 1/2 частину земельної частки (пай) члена СТОВ «Славутич» розміром 3,65 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, що належало померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серія РН № 378990 від 15 жовтня 2001 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, 02.10.2020 року згідно поштової відмітки, особою, яка не брала участь у справі ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 січня 2020 року Кагарлицьким районним судом Київської області було постановлене оскаржуване рішення (а.с.55-59), відповідно до якого визнано за ОСОБА_2 , в порядку спадкування, як спадкоємець, після смерті ОСОБА_3 , право власності на 1/2 частину земельної частки (пай) члена СТОВ «Славутич» розміром 3,65 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, що належало померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серія РН № 378990 від 15 жовтня 2001 року.

В тексті апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що він як син є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , який на час смерті ОСОБА_3 також мав право на спадщину.

03 вересня 2020 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної частки (паю) після смерті ОСОБА_4 (а.с. 76) . Тому, на сьогоднішній день, він є єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_4 за законом, і, відповідно, має право на спадкування за законом усього майна померлого, коли б воно не було виявлене.

Таким чином, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи дають підстави для висновку про можливість вирішення під час ухвалення оскаржуваного рішення питання про права та інтереси ОСОБА_1 , останній повинен бути перевірений апеляційним судом в судовому засіданні.

Судовий збір сплачено відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»

Також до апеляційної скарги було долучено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, з посиланням на те, що копію рішення отримано скаржником 09 вересня 2020 року. Таким чином, строк на апеляційне оскарження рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 24 січня 2020 року скаржником пропущений з поважних причин.

За правилом до ч.4 ст.359 ЦПК України, якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Враховуючи ці вимоги, вважаю, за необхідне зупинити дію рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 24 січня 2020 року.

Крім того, вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження слід відмітити наступне.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Взаємний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Апеляційна скарга подана у порядку, відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року).

Апеляційна скарга за формою і змістом відповідає ст. 356 ЦПК України, подана та підписана особою яка не брала участі у справі ОСОБА_1 .

Підстав, передбачених ст. 358 ЦПК України для відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Згідно ч.1 ст. 359 ЦПК України, про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Частиною 2 ст. 359 ЦПК України, питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 357 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 352,354-361 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 24 січня 2020 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 24 січня 2020 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області про визнання в порядку спадкування права власності на земельну частку (пай).

Зупинити дію рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 24 січня 2020 року до закінчення апеляційного провадження у справі.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги з додатками (в разі їх наявності) надіслати учасникам справи і встановити строк для подачі ними відзиву на апеляційні скарги в 5-ти денний строк з моменту отримання даної ухвали.

Роз`яснити учасникам справи, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч. 4 ст. 360 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Желепа О.В.