Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/593/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23 квітня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронова Н.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ в сумі 10757 грн. 41 коп.,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожитий природний газ в сумі 10757 грн. 41 коп.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 4) ч. 2, п. п. 3), 4) ч. 3 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

До заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У пунктах 9, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2011 року роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтуватисвої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

У заяві не зазначено обставин, на яких грунтуються вимоги, зокрема, у заяві заявник не зазначає моменту виникнення права вимоги, а також період, за який у боржника виникла заборгованість за спожитий природний газ.

До заяви не додано копії договору, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримував та користувався послугами Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут.

Не містить вказаних відомостей також і типовий договір про постачання природного газу побутовим споживачам, наданий заявником на підтвердження своїх вимог про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки заява подана заявником з порушенням вимог п. 4) ч. 2, п. п. 3), 4) ч. 3 ст. 163 ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ч. 2 ст. 160, п. 4) ч. 2, п. п. 3), 4) ч. 3 ст. 163, п. 1) ч. 1 ст. 165, ч. 1 ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ в сумі 10757 грн. 41 коп., - відмовити.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова

23.04.2020