Справа № 486/584/20
Провадження № 2/486/348/2020

19 жовтня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючої судді - Волкової О.І.
при секретарі - Кучмар В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
Предстаник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитнтним договором спадкодавця з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_3 (спадкодавець) підписав Заяву №б/н від 18.06.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайти www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі- Договір), що підтверджується підписом у заяві. Копія витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" та Витягу з "Тарифів Банку" додаються до позовної заяви.
Позичальник ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Позичальника у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Позичальника щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банка про їх затвердження (Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, з якими ознайомлено Позичальника, копія наказу банку щодо затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг на момент підписання заяви додається до позовної заяви).
Відносини між банком і клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питання банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком.
Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ "ПРИВАТБАНК", що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання послуг. для чого публікує "Умови та правила надання банківських послуг", які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.
При укладені договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Також представник позивача посилається на норми матеріального права, а саме ст.207, ст. 638, ч.2 ст.639, ч. 2 ст. 642 ЦК України. Посилаються на постанову від 06.02.2018 у справі №755/2720/16-ц та на постанову від 10.04.2019 у справі за №356/1635/16-ц Верховного Суду.
АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав Позивальнику можливість розпоряжатися кредитними коштах на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту .
Відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1.3.1 погашення кредиту та процентів здійснюється договірним списанням або внесенням Клієнтом коштів у готівковій або безготівовій формі. У разі відсутності коштів на рахунках погашення кредиту та процентів здійснюється внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Позичальник не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим забов`язанням, чим порушив вимоги ст.ст. 509, 526, 629, 1054 ЦК України
На виконання вимог вищезазначеною норми закону Позивачем 29.05.2018 року була направлена претензія кредитора до Южноукраїнської державної нотаріальної контори.
26.10.2018 року Позивачем було отримано відповідь Южноукраїнської державної нотаріальної контори, в якій зазначалося, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до наторіальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "ПриватБанк".
В судове засідання представники позивача не з`явилися, згідно клопотання, яке міститься в позовній заяві, просить справу розглянути за їх відсутность, а також не заперечували проти постановляння заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, судові повістки за адресою реєстрації не отримує, у зв`язку із чим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Відповідач до ст. 128 з опоблікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час, і місце розгляду справи. (а.с. 95,96,102,103,144,145,152,153, 154,155,181,182).
Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Із матеріалів справи вбачається, що 18.06.2010 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 було укладено № б/н договір, згідно якого відповідач отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с. 10);
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 10);
Згідно свідоцтва про смерть від 10.01.2017 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 59 років - помер, актовий запис № 14 Южноукраїнський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. (а.с. 50)
Положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд також покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Суд задовольнив клопотання позивача про витребування інформації щодо успадкування відповідачами майна після смерті їх батька.
В матеріалах спадкової справи № 121/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 № за НОМЕР_1 не містяться заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про прийняття спадщини. (а.с. 164-176)
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тиз прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК україни (ст. 1218, 1231 Цк україни).
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошена померлою.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України) та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України).
Відповідно до частини першої ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоєвцеві з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК україни).
Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Відповідно до спадкової справи відповідачі не прийняли спадщену, навіть не зверталься до Южноукраїнської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадшини.
Правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
Спадкова спарава відкрита на підставі притензії позивача, відповідачі з заявою про прийняття спадку до нотаріальної кантори не зверталися, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 165-177)
Суд враховує вимоги п.1 ч. 1ст. 176 ЦПК, ст. 78, 79 ЦПК , щодо доказування та принцип змагальності. Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Доказування є єдиним судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.
Загальне правило щодо розподілу функцій сторін та суду у доказовій діяльності випливає із системного тлумачення положень ЦПК. Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Представник позивача наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає до суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі.
Відповідно до ч.ч. 1,2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувалося на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Тому суд розглядаючи спір звернув увагу на вказані обставини та вважає за доцільним відмовити в задоволені позову, за відсутності доказів на підтвердження обгрунтування позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 612, 625-627, 1054-1055 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268, 274-279, 280-281 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Суддя Южноукраїнського
міського суду О.І. Волкова