ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 640/12362/19

провадження № 22-ц/818/4800/20

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Бурлака І.В., Кругової С.С.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Еталон,

інші учасники справи:

третя особа ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Панченко Юлії Юріївни, яка діє в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Еталон", на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2020 року, ухвалене у складі судді Зуб Г.А.,

УСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Еталон" (надалі ПрАТ СК Еталон) на свою користь матеріальних збитків у розмірі 37 695 грн. 55 коп., що включає вартість матеріального збитку, завданого автомобілю у розмірі 30 427 грн. 15 коп., витрати по сплаті послуг з незалежної оцінки матеріальної шкоди в розмірі 1500 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Позов мотивований тим, що 11.01.2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), за участю транспортного засобу Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу ВАЗ-21703, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобіль Позивача зазнав механічних пошкоджень. Після даної пригоди було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), за яким ОСОБА_2 свою вину у вчиненому ДТП визнав повністю. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб відповідно до звіту, складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 , склав 30 437 грн. 15 коп. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК Еталон (договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/8107123). 14.01.2010 року позивач звернувся до ПрАТ СК Еталон з вимогою про відшкодування завданих йому збитків, проте отримав лист, яким йому було відмовлено в здійсненні відшкодування, з посиланням на те, що на замовлення відповідача було проведено експертне транспортно-трасологічне дослідження автомобіля позивача, на підставі якого встановлено, що наявний комплекс механічних пошкоджень не відповідає обставинам ДТП. Позивач вважає таку відмову незаконною, у зв`язку з цим реалізував своє право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Судове рішення мотивоване тим, що факт настання страхового випадку ніким не оспорювася, він зафіксований правоохоронними органами, інший учасник ДТП свою провину визнав в повному обсязі, доказів, що автомобіль позивача до моменту ДТП мав інші пошкодження матеріали справи не містили. Проведене на замовлення відповідача транспортно-трасологічне дослідження обставин і механізму утворення пошкоджень на підставі фотознімків та актів огляду є таким, що порушують приписи Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та судових досліджень. Під час розгляду справи відповідачем не доведена неможливість встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Про факт ДТП позивач повідомив страхову компанію, факт ДТП та завдання шкоди позивачеві третьою особою, відповідальність водія якого була застрахована відповідачем підтверджена матеріалами справи, тому відмова позивачу страховиком у здійсненні страхового відшкодування є неправомірною.

В апеляційній скарзі Панченко Юлія Юріївна, яка діє в інтересах ПрАТ СК Еталон, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ПрАТ СК Еталон, отримавши повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування від позивача, на підставі п. 34.4. Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, залучила для визначення причин настання страхового випадку експертів, які володіють відповідними спеціальними знаннями. Так, висновком експертного дослідження №010-02(Д)/19 від 28.02.2019 року було встановлено, що комплекс механічних пошкоджень з технічної точки зору не міг бути спричинений за викладених учасниками обставин ДТП. Оскільки відомості, які були надані позивачем про механізм пошкоджень транспортних засобів не відповідають дійсності, відповідачем на підставі ст.ст. 33, 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. 26 Закону України Про страхування, ст. 991 Цивільного кодексу України, було прийнято рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. На думку відповідача, суд не мав права не прийняти проведене дослідження до уваги і визнавати його неналежним та недопустимим доказом по справі, адже проведене дослідження здійснено з урахуванням п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що дозволяє складати висновок без огляду на підставі необхідних йому матеріалів страхової справи, а компетенція експерта підтверджена наявним у справі свідоцтвом, яке видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, 11.01.2019 відбулася ДТП за участю транспортного засобу Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу ВАЗ-21703, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Учасники ДТП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду - європротокол без участі працівників відповідних підрозділів Національної поліції, що відповідає вимогам пункту 2.11 Правил дорожнього руху та пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», примітки до статті 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України (а.с. 23). Згідно пункту 14 європротоколу від 11.01.2019 року ОСОБА_2 свою вину у вчиненому ДТП визнав повністю.

Факт ДТП підтверджується й листом Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області №235аз/41/1402-2019 від 07.05.2019, у якому повідомляється, що за викликом учасників події був направлений екіпаж патрульної поліції №1206, згідно електронного рапорту поліцейського водії-учасники ДТП вирішили оформити ДТП шляхом складення європротоколу (а.с. 32).

Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК Еталон (договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/8107123).

14.01.2019 року позивачем було подано до ПрАТ СК Еталон повідомлення про настання випадку та заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 25-27).

05.04.2019 року ПрАТ СК Еталон, на підставі ст.ст. 33, 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. 26 Закону України Про страхування, ст. 991 Цивільного кодексу України, повідомлено про відмову у здійсненні страхового відшкодування позивачу на підставі проведеного експертного транспортно-трасологічного дослідження механізму утворення пошкоджень Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 28-30). Відповідно до вказаного дослідження встановлено, що комплекс механічних пошкоджень в правій передній частині кузова досліджуваного автомобіля Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 з технічної точки зору не міг бути спричинений за викладених учасниками обставин ДТП внаслідок перехресної контактної взаємодії з лівою передньо-боковою частиною кузова досліджуваного автомобіля ВАЗ-21703, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Зважаючи на отриману відмову у здійсненні страхового відшкодування, позивачем самостійно замовлено звіт щодо вартості матеріального збитку, заподіяного Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , №120/05-19 від 14.05.2019 року (а.с. 36-57), відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 30 437 грн. 15 коп. За виготовлення вказаного звіту позивачем сплачено 1 500 грн. (а.с. 34-35).

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами.

Необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).

Встановлено, що позивач виконав всі обов`язки, покладені на нього ст. 33 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", п. 2.10, 2.11 Правил дорожнього руху. Учасники ДТП повідомили уповноважений підрозділ Національної поліції, за згодою між собою склали європротокол зі схемою, ОСОБА_2 визнав свою вину повністю, у встановлений законом строк сторони надали страховій компанії письмове повідомлення про ДТП, та відповідний пакет документів, визначений чинним законодавством для проведення виплати страхового відшкодування.

Відповідно до підпункту 37.1.3. пункту 37.1. статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) зроблено висновок, що: «у підпункті 37.1.3 пункту 37.1. статті 37 вищезазначеного Закону передбачено іншу підставу для відмови у відшкодуванні - невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на його отримання, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Таким чином, у зазначеній нормі втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру».

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Тож висновок експерта не має переваг перед іншими засобами доказування, також підлягає дослідженню і перевірці. При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Так, наданий у відзиві на апеляційну скаргу висновок експертного дослідження за результатами проведення транспортно-трасологічного дослідження обставин і механізму утворення пошкоджень автомобіля Opel Vectra, державний номер НОМЕР_1 внаслідок зіткнення з автомобілем ВАЗ-21703, державний номер НОМЕР_2 від 28 лютого 2019 року №010-02(Д)/19 (надалі - Висновок) не є висновком експертизи, а є лише письмовим доказом у розумінні статті 95 ЦПК України.

Зокрема, судом встановлено, що Висновок проведений без додаткового огляду транспортного засобу; належних та допустимих доказів на підтвердження вихідних даних, що містяться у Висновку ПрАТ СК Еталон до суду не надано (оформлені належним чином фотознімки автомобіля з зафіксованими пошкодженнями за участі всіх учасників, копії повідомлення про настання випадку від потерпілого водія від 14.01.2019 року, акт огляду Opel Vectra, державний номер НОМЕР_1 від 15.01.2019 року, акт огляду ВАЗ-21703, державний номер НОМЕР_2 від 14.01.2019 року, заява про настання страхового випадку від ОСОБА_2 від 14.01.2019 року).У переліку поданих ПрАТ СК Еталон документів експерту відсутні копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, що мають підтверджувати унікальний номер кузову транспортних засобів. До Висновку також не надано додатку, а саме копії свідоцтва судового експерта №1757 від 20.11.2015 року, виданого ЦЕКК МЮ України, що не дає суду перевірити компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень. Тому суд першої інстанції правомірно відхилив Висновок як неналежний доказ по справі.

У разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування. Порушення страхувальником інших умов договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком. Характер страхового захисту визначається такою подією, як страховий випадок, і залежить від того, настав він чи ні.

Відтак, факт настання страхового випадку ПрАТ СК Еталон не спростовано і підтверджується наявними у справі матеріалами, факт вчинення ДТП з вини водія ОСОБА_2 та виникнення цивільно-правових наслідків підтверджується спільним повідомленням (Європротоколом) про дорожньо-транспортну пригоду, страховику не створювалися жодних перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. При цьому страховик не здійснив жодних заходів на виконання ст.20 Закону України "Про страхування", відповідно до якої зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику.

Судом встановлено, що вказана відмова ПрАТ «СК «Еталон» у виплаті страхового відшкодування не ґрунтується на жодній із передбачених статтею 37 ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав, не враховує оформлення учасниками спільного повідомлення про ДТП і її фактичні обставини. При цьому ПрАТ СК Еталон не підтверджує свою відмову належними доказами, а саме до відзиву на позовну заяву не надано копії відмови у виплаті страхового відшкодування, яка була здійснена страховиком щодо ДТП 11.01.2019 року за участю позивача.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова ПрАТ «СК «Еталон» у виплаті страхового відшкодування була неправомірною.

З огляду на вищевикладене судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими та висновків, викладених у рішенні суду, не спростовують. Суд ухвалив рішення на підставі повно та всебічно встановлених обставин у справі та зробив висновки, що відповідають установленим обставинам та вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369,375, 381- 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Панченко Юлії Юріївни, яка діє в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Еталон", залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 жовтня 2020 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді І.В. Бурлака

С.С. Кругова