справа № 489/1800/20
провадження №2/489/1651/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

21 квітня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя

встановив:

В квітні 2020 року позивач звернулася з позовною заявою до суду, в якій просила визнати за нею право власності на Ѕ частку у спільній сумісній власності подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 та визнати Свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 17.03.2020 Третьою миколаївською державною нотаріальною конторою частково недійсним.

Одночасно з позовною заявою до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Свою заяву мотивувала тим, що вказана квартира була придбана нею та померлим ОСОБА_3 під час перебування в зареєстрованому шлюбі. На даний час відповідач по справі отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 та за відповідачем зареєстровано право власності на всю квартиру.

У разі незабезпечення позову існує загроза ускладнення виконання рішення суду (у разі його задоволення), а саме відповідачем по справі може бути відчужено квартиру, що в подальшому ускладнить виконання рішення суду.

Тому, з метою не порушення прав позивача, просить вжити заходів забезпечення позову.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача та виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано позовну заяву до відповідача, в якій вона просить частково визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом та визнати за нею право власності на Ѕ квартири у спільній сумісній власності подружжя.

Вказане свідчить про те, що відповідачем може бути утруднено, виконання рішення суду у разі задоволення позову та перешкоджатиме позивачу реалізації її прав. При цьому, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, з урахуванням співмірності заявленому позову.

За таких обставин, доводи позивача в частині накладення арешту лише на 1/2 частку квартири, в достатній мірі обґрунтовані необхідністю забезпечення позову, та є співмірними з пред`явленими вимогами.

В іншій частині накладення арешту на квартиру, заява є необґрунтованою, так як право на Ѕ частку успадкованого відповідачем майна не оспорюються.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 35965325, державна реєстрації власності зареєстрована 17.03.2020.

Встановити, що заходи забезпечення позову ОСОБА_1 , передбачені цією ухвалою, діють до розгляду справи по суті.

Копії ухвали направити сторонам для відома та відповідним державним органам для виконання.

На підставі частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 354 ЦПК України, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали суду складено 21.04.2020.

Суддя І.В. Коваленко