Справа №2-591/2006 пров. №6/478/7/2020
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2020 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до державного виконавця Казанківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Каленко Альони Вікторівни про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами,

В с т а н о в и в:

16.04.2020 року ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою до державного виконавця Казанківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Каленко А.В. про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, в якій просив скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке ухвалено постановою від 10.01.2019 року державного виконавця Каленко А.В. по виконавчому провадженню №19023174 та скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, ухвалене постановою державного виконавця Каленко А.В. по виконавчому провадженню №19023174.

Вирішуючи питання щодо прийняття до розгляду заяви представника заявника ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , в частині скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, слід зазначити наступне.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), відповідно до Закону рішення суду підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органів ДВС, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Розділом VІІ ЦПК України передбачено порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції. (ч.1 ст.448 ЦПК України).

Відтак, ЦПК України передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення можуть бути оскаржені до суду, процесуальним документом, з яким сторона виконавчого провадження повинна звернутися до суду, є скарга,

Разом з тим, як вбачається із заяви ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , вважаючи, що своїм рішенням про застосування тимчасового обмеження його у праві керування транспортними засобами державний виконавець позбавив його можливості працювати водієм, що позбавило його джерела засобу для існування та зовсім погіршило матеріальне становище, всупереч положенням розділу VІІ ЦПК України звернувся до суду не зі скаргою, а з заявою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки, заявником ОСОБА_6 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , в порядку ст.441 ЦПК України, заявлено вимогу про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, суддя відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України відмовляє у відкритті провадження у справі в цій частині.

Заяву ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , в частині скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України подано без додержання вимог встановлених ч.4 ст.177 ЦПК України виходячи з наступного.

Частиною 4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» №294-IХ, у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2020 року становить 2102 гривень.

Відповідно до вимог п.п.4-3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, за подання до суду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у правів виїзду за межі України сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 420 грн. 40 коп.

Отже, заявнику ОСОБА_7 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 за подання до суду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у правів виїзду за межі України необхідно сплатити судовий збір, в розмірі 420 грн. 40 коп.

За таких обставин згідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України заяваОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , в частині скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186, ст.185 ЦПК України, суддя

П о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_8 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі за його заявою до державного виконавця Казанківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Каленко Альони Вікторівни, в частині скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до державного виконавця Казанківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Каленко Альони Вікторівни, в частині скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, - залишити без руху.

Надати заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а самесплатити судовий збір, у розмірі 420 грн. 40 коп. на р/р UA0014194, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , Код класифікації доходів 22030101, Отримувач коштів: Казан.УК/Казанківський р-н/ 22030101.

Оригінали квитанцій про сплату судового збору надати до Казанківського районного суду Миколаївської області.

У випадку невиконання вимог ухвали у зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали - 21.04.2020 року.

Суддя