Справа № 487/5060/19
Провадження № 2/487/324/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участі секретаря судового засідання Поліщук І.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

У своїй заяві позивач зазначив, що він проживає з 2012 року в квартирі АДРЕСА_1 . У будинку розташовано 10 квартир, його квартира розташована у кінці двору, а на початку знаходиться квартира №1 , в якій проживає ОСОБА_3 . 17.12.2017 року о 11-00 год. у нього виник конфлікт із ОСОБА_3 , в ході якого остання пошкодила майно, а саме у приміщенні кухні з вулиці на вікні пошкоджені москітні сітки та в рамах вікон кухні розбиті склопакети. Про те, що сталося він повідомив у відділення поліції. За даним фактом в порушенні кримінальної справи було відмовлено. В подальшому, в період з 17.12.2017 року по 25.12.2017 рік, ніяких конфліктів з ОСОБА_3 у нього не було. Але 25.12.2017 року у вечірній час він почув гуркіт, звук розбитого скла в його квартирі. В отворі вікна кухні він побачив сусідку ОСОБА_3 , яка розвідним сантехнічним ключем наносила удари по склу трикамерного металопластикового віконного пакету та виражалася нецензурною лайкою. За даним фактом було розпочате досудове розслідування, яке в подальшому було закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину.

За виготовлення і установку п`яти нових склопакетів, трьох москітних сіток, трьох металевих жалюзів він сплатив 456,00 грн. Також пошкоджено герметичне покриття акрилової ванни вартістю 5065,00 грн.

Посилаючись на те, що протиправними діями ОСОБА_3 йому заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 9625,00 грн. та за правову допомогу адвоката він сплатив 1000,00 грн., просив позов задовольнити, стягнувши з ОСОБА_3 на його користь 10625,00 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 08.07.2019 року у клопотанні ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено та позовна заява залишена без руху.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 31.07.2019 року відкрито провадження по даній справі.

16.10.2019 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшли уточненні позовні вимоги, в яких останній просив також стягнути з відповідача ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. Таким чином, загальна суму шкоди склала 11418,40 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.11.2019 року цивільна справа призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги на суму 11418,40 грн. підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, пояснив, що майно позивача вона не пошкоджувала, ударів по склопакетам вікна ОСОБА_1 не наносила.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оглянувши відеозапис, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування частини домоволодіння від 24.05.2012 року, ОСОБА_1 на праві власності належить 13/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

У поданому до суду позову, позивач ОСОБА_1 зазначає, що своїми діями 17.12.2020 року та 25.12.2017 року, відповідач ОСОБА_3 пошкодила його майно, чим спричинила йому матеріальну шкоду на суму 9625,00 грн.

Системний аналіз положень ст.ст.4,5 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України дає підстави для висновку, що позов може бути подано особою виключно для захисту порушеного, не визнаного або оспорюваного права і обраний позивачем спосіб захисту повинен відновлювати таке право.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, що слідує із ч.1 ст. 77 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст.ст.11,16 ЦК України, встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної)та моральної шкоди іншій особі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст.22ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За приписами ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Отже, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір.

На підтвердження своїх позовних вимог, в якості доказу заподіяння 17.12.2017 року відповідачем ОСОБА_3 майнової шкоди, позивачем до суду була надана постанова Заводського районного суду м.Миколаєва від 02.03.2018 року, відповідно до якої встановлено, що в діях ОСОБА_3 містяться ознаки кримінального правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останньої про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, закрито.

Але такий доказ спростовується постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 02.04.2018 року, якою вищезазначена постанова скасована, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Також, суд не приймає до уваги твердження позивача щодо спричинення йому 25.12.2017 року майнової шкоди відповідачем, оскільки такі відомості матеріали справи не містять і доказів на їх підтвердження позивачем ОСОБА_1 не надано.

Не може слугувати доказом спричинення матеріальної шкоди ОСОБА_1 і переглянутий у судовому засіданні відеозапис із камери спостереження за 17.12.2017 р., оскільки із його перегляду лише видно як ОСОБА_3 щось тримає у руці та кидає. Але, що саме ОСОБА_3 таким чином пошкодила вікно в будинку позивача, що вікно дійсно пошкоджено, позивачем доказів не надано і судом такого не встановлено.

Що стосується відеозапису з 26.12.2017 р., то суд також переглянув його в судовому засіданні. Із його перегляду вбачається, що на ньому зафіксовано особу, чоловічої статі, яка кидає щось у вікно і воно розбивається.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог позивачем ОСОБА_1 , оскільки судом не встановлено, а позивачем не доведено наявності протиправних дій з боку відповідача ОСОБА_3 та завдання нею шкоди шляхом пошкодження належного позивачу майна.

Виходячи з вищенаведеного, суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Що стосується вимог позивача щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу, то вони також не підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то і не підлягають розподілу між сторонами витрати на правничу допомогу.

Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, підстав для стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі, суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6,7,10,12,81, 141,259,263-265,293,315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_5 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя: Павлова Ж.П.