Справа № 576/2017/20
Провадження № 2/576/554/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.20 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Вільнослобідської сільської ради Глухівського району Сумської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Глухів Сумської області померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), розміром 7,17 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Вільнослобідської сільської ради Глухівського району Сумської області, що згідно із Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія СМ № 011715, виданим на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 129 від 26.03.1996 року, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Росія» за № 215 від 29.03.1996 року, належала її померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 тітці ОСОБА_3 , яку померла ОСОБА_2 фактично прийняла після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вступила в управління та володіння її спадковим майном, а саме: заволоділа виданим на її ім`я сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія СМ №0162786, а та в свою чергу, фактично прийняла її після смерті своєї сестри ОСОБА_3 , оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вступила в управління та володіння її спадковим майном, а саме: розпоряджалася речами померлої, зберігала її документи та обробляла земельну ділянку, але своїх спадкових прав юридично не оформила і померла.

Позивач є спадкоємицею після смерті матері за заповітом, прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк заяву про її прийняття, та частково її оформила. Однак, коли вона звернулася в нотаріальну контору для оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай), що залишилася після смерті ОСОБА_3 , то їй було відмовлено в цьому у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу - Сертифікату на право на земельну частку (пай), який було втрачено. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за нею право власності на вищевказану земельну частку (пай).

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, а надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, а надав заяву, в якій визнає позов повністю і просить справу розглядати за його відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є повністю обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає повному задоволенню з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вільна Слобода Глухівського району Сумської області померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема у вигляді належної їй земельної частки (паю), розміром 7,17 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Вільнослобідської сільської ради Глухівського району Сумської області. За життя ОСОБА_3 заповіту не залишила. Спадкоємців першої черги вона не мала. Як спадкоємець другої черги за законом, спадщину після її смерті прийняла її рідна сестра - ОСОБА_4 , так як у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) протягом шести місяців після відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння її спадковим майном, але своїх спадкових прав не оформила та ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. Спадщину після смерті ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла її донька ( мати позивачки) ОСОБА_2 , оскільки у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року протягом шести місяців після відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння її спадковим майном, але юридично її також не оформила та ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, який був посвідчений 29 жовтня 2015 року державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори Сумської області Сіманенко Т.П. за р.№ 1-1312, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй донці - позивачу по справі ОСОБА_1 .

Також встановлено, щопозивач прийняла спадщину після смерті матері, подавши до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк заяву про її прийняття, та частково її оформила, оформивши у свою власність земельну частку (пай), що належала її покійній бабусі ОСОБА_4 . Однак, коли вона звернулася в нотаріальну контору для оформлення своїх прав на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), що залишилася після смерті ОСОБА_3 , то нотаріус їй відмовила в цьому у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності ОСОБА_3 на це майно - Сертифікату на право на земельну частку (пай), про що видала відповідну постанову.

Дані факти підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60902665, (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 60902675 від 13.07.2020, згідно яких спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заведена, заповіт від її імені не посвідчувався, довідкою Вільнослобідської сільської ради від 18.06.2020 за вих. № 02-26/117 щодо фактичного прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 її сестрою ОСОБА_4 , копіями свідоцтв про народження та одруження ОСОБА_4 , витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження та шлюбу ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є рідними сестрами, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60902619, (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 60902624 від 13.07.2020, згідно яких спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заведена, заповіт від її імені не посвідчувався, копією свідоцтва про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_2 , з яких вбачається, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 , копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копією заповіту ОСОБА_2 складеного на користь доньки - ОСОБА_1 , копіями свідоцтв про народження та одруження ОСОБА_1 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , виданого на ім`я її доньки, ОСОБА_1 , інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60902572, (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 60902587 від 13.07.2020, згідно яких від імені ОСОБА_2 29.10.2015 року Глухівською міською державною нотаріальною конторою посвідчений заповіт, номер в реєстрі 1-1312, спадкова справа після її смерті заведена 20.09.2016 та 13.07.20 видано свідоцтво про право на спадщину, та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 липня 2020 року.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 269/103-20 від 17.03.2020 року, за життя ОСОБА_3 , на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 129 від 26.03.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 011715 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Росія» за № 215 від 29.03.1996 року. Розмір земельної частки (паю) складав 7,17 умовних кадастрових гектар. Сертифікат видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається (а.с.15).

Таким чином судом встановлено, що померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , дійсно за життя згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія СМ № 011715, належала земельна частка (пай) розміром 7,17 умовних кадастрових гектар, розташована на території Вільнослобідської сільської ради Глухівського району Сумської області. Однак, вказаний сертифікат був втрачений, про що в газеті «Глухівщина» в № 14 від 03 квітня 2020 року було опубліковане відповідне оголошення (а.с. 35).

Через втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно, що складається з вищевказаної земельної частки (паю), який відновити в передбаченому законом поряду неможливо, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на прийняту спадщину в нотаріальній конторі.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналогічні роз`яснення викладені у п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно п. 3.1 вказаного листа право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на земельну частку (пай), що належала покійній ОСОБА_3 , є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 529, 530, 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), ст.ст. 328, 1216-1223, 1268 - 1270 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючою по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну частку (пай), розміром 7,17 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Вільнослобідської сільської ради Глухівського району Сумської області, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія СМ № 011715, виданим на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 129 від 26.03.1996 року, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Росія» за № 215 від 29.03.1996 року, як на спадкове майно після смерті матері, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Глухів Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В. Сапон