справа № 489/1037/20
провадження №2/489/1489/20
УХВАЛА

24 квітня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення боргу із спадкоємця,

встановив:

У березні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №А010061 від 11.09.2008 в розмірі 167170,86 грн., в межах вартості успадкованого майна.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали надіслано сторонам до відома.

21.04.2020 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лукіної Н.В. до суду надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, в обґрунтування якого вказано, що в провадженні судді Ленінського районного суду міста Миколаєва перебуває цивільна справа №489/4970/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитора таким, що втратив право вимоги за договором, визнання зобов`язань за іпотечним договором припиненими та скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та обтяження, розгляд якої призначено на 15.05.2020 на 11:30 годину. Оскільки предмет та підстави вказаної справи пов`язані з предметом позову Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу із спадкодавця, просить зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №489/4970/19.

Крім того, представником відповідача також подано клопотання в порядку загального позовного провадження, посилаючись на те, що через її складність, суттєве значення для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, обсяг та характер доказів у справі її недоцільно розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Розглянувши клопотання представника відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи малозначні справи.

Згідно вимог частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої стаття 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наведені положення ЦПК України дозволяють суду дійти висновку про наявність правових підстав для розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки дана справа є малозначною і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Проте, як вбачається із поданого клопотання, відповідач не навів будь-яких обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Конкретних доводів щодо необхідності розгляду справи за правилами загального позовного провадження, зокрема необхідності вчинення певних процесуальних дій, вчинення яких неможливе при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження, інші обставини, які виключають можливість розгляду за правилами спрощеного позовного провадження чи порушують процесуальні права сторін в клопотанні не зазначено.

Враховуючи, що ціна заявленого позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та продовжує розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Крім того, слід зазначити, що спрощене позовне провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлені можливості надавати суду свої докази на спростування доводів іншої сторони у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користуються правами, передбаченими ЦПК України.

Проте, судом встановлено, що ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Румянцевої Н.О. від 16.09.2019 відкрито провадженні у справі №489/4970/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитора таким, що втратив право вимоги за договором, визнання зобов`язань за іпотечним договором припиненими та скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та обтяження, за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

За таких обставин та з урахуванням наявності правових підстав для зупинення провадження у справі, суд вважає що рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва у справі №489/4970/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитора таким, що втратив право вимоги за договором, визнання зобов`язань за іпотечним договором припиненими та скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та обтяження, сприятиме повному та об`єктивному розгляду справи №489/1037/20, а тому провадження у цій справі необхідно зупинити до набрання законної сили рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва по справі №489/4970/19.

Керуючись статтями 223, 251, 274 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лукіної Н.В. про про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовити.

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення боргу із спадкоємця до набрання законної сили рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва по цивільній справі №489/4970/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитора таким, що втратив право вимоги за договором, визнання зобов`язань за іпотечним договором припиненими та скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та обтяження.

Копію ухвали направити до відома сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Згідно пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 24.04.2020.

Суддя І.В.Коваленко