Справа № 308/2590/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 жовтня 2020 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Лупак В.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного проваження із викликом (повідомленням)сторін у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «КИЇВ АГРО СНАБ» про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 08.10.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.10.2020 р.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальності «КИЇВ АГРО СНАБ» про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати.
Позивач зазначає, що з часу укладення Договору по день звернення до суду з цим позовом ТОВ «КИЇВ АГРО СНАБ» порушив умови його виконання в тому числі і зі сплати орендної плати за п. 4 Договору оренди.
Позивач вказує, що земельною ділянкою не може користуватися з 20.05.2019 року (закінчення дії договору), чим він поніс збитки, а саме доходи які б реально мав отримати в разі належного виконання Орендарем умов цього Договору та не міг здати в оренду чи сам користуватися на протязі 2019 року та станом на сьогодні на період до звернення до суду з цим позовом. Разом із тим зазначає, що відповідач взагалі останні 3 роки не користувався землею, що призвело до заростанням бур`янів та стало пасовище для сільської худоби, чим знову порушив умови Договору.
Позивач зазначає, що оскільки Договір земельної ділянки спливав 20.05.2019 року, ним завчасно, 19.04.2019 року цінним листом з описом вкладення у цінний лист ним повідомлено ТОВ «КИЇВ АГРО СНАБ» про те, що він не має наміру продовжувати дію договору оренди землі чи поновлювати на новий строк. Також за твердженням позивача, ним нарочно було подано заяву - повідомлення від 19.04.2019 року за фактичним місцем знаходження товариства за фактичною адресою філіалу ТОВ «КИЇВ АГРО СНАБ»: с. Часлівці вул. Геївецька, 2, Ужгородського району та прийнято нарочно працівником охоронцем ОСОБА_3 , що підтверджується поставленим підписом на заяві повідомлення. Також, як вказано у позовній заяві, ним було неодноразово здійснено телефонні дзвінки працівникам товариства ОСОБА_4 за номером тел..: НОМЕР_1 , який за дорученням здійснив реєстрацію товариства, працівнику ОСОБА_5 за номером НОМЕР_2 , який виплачував орендну плату за 2018 рік та бухгалтеру товариства ОСОБА_6 за номером телефону НОМЕР_3 , щодо припинення договору оренди землі, підписання додаткової угоди про припинення договору оренди землі, а також підписання акту прийому-передачі земельної ділянки. Як зазначив позивач, вказані особи відмовлялись у здійсненні підписанні вказаних документів, а в подальшому припинили спілкування. Також, позивач зазначив, що ним та його дружиною ОСОБА_7 було одночасно в той же день укладено договір оренди землі які знаходяться за однією адресою, а тому від імені дружини, ОСОБА_7 відправлявся лист з описом вкладення у цінний лист із зазначенням його заяви - повідомлення. Вона так само звернулась до суду з аналогічним позовом.
Однак, як вказує ОСОБА_1 , станом на день звернення до суду товариство відповідь щодо заяви-повідомлення не надало. Цінний лист з описом вкладення повернувся за закінченим встановленого строку зберігання. Про намір скористатися переважним правом укладення договору оренди не повідомив згідно п.3.1 Договору.
Не дивлячись на ті обставини, що вищезазначений договір оренди землі фактично припинив свою дію, ТОВ «КИЇВ АГРО СНАБ» відмовляється від підписання додаткової угоди про припинення договору оренди землі, а також відмовляється від підписання акту прийому-передачі земельної ділянки. Внаслідок чого позивач не має можливості внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру речових прав.
Позивач зазначає, що, відповідно до пункту 3.1 зазначеного Договору встановлено строк його дії 5 років, (який на даний час сплинув). Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Якщо орендар належно виконував обов`язки відповідно до умов цього договору і продовжує користуватися земельною ділянко після закінчення строку дії договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Позивач зазначає, що з врахуванням того, що договір не розірвано 20.05.2019 року, є діючим на протязі 2019 року та на день подання позовної заяви орендна плата не виплачена, а тому заборгованість складає 3000 гривень. З врахуванням індексу інфляції, за період з 01.06.2019р. до 31.01.2020р., заборгованість на даний час складає 2,74 грн. ((інфляційні нарахування) = (сума боргу) х (індекс інфляції) / 100 % - (сума боргу), де (сума боргу) - сума прострочено боргу, (індекс інфляції) - добуток щомісячних індексів за відповідний період), тобто сума боргу з урахуванням інфляції складає у сумі 3002, 74 грн. Три процента річних від простроченої суми, за період з 20.05.2019 року до 11.03.2020 року складає у сумі 73.23грн. Тобто, (Процента)=(сума боргу)х(процентна ставка) / 100% / 365 дів х (кількість днів), де: (сума боргу) - сума простроченого боргу, процентна ставка) - проценти річних, (кількість днів) - різниця між датою розрахунку та датою виникнення прострочення зобов`язання. Неустойка за період з 20.05.2019 року до 19.11.2019 року, згідно подвійної облікової ставки МБУ становить у сумі 508,68 грн. Розраховується за формулою: (пеня)= (сума боргу) х (ставка пені (%)) / 100% /365 днів х (кількість днів), де: (сума боргу) - сума простроченого боргу, (ставка пені (%)) - ставка пені в процентах річних, (кількість днів) - різниця між датою розрахунку та датою виникнення прострочення зобов`язання.
Позивач зазначає, що загальна заборгованість за оренду його земельної ділянки становить 3 584, 65 гривень, що в підтвердження додається Додаток до позовної заяви від 11.03.2020р. - розрахунок інфляційних нарахувань на суму боргу, проценти річних від простроченої суми та пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, який здійснений за допомогою юридичного калькулятора: Calculator.In.Ua
Окрім того, позивач вказує, що відповідно до п.12.2 Договору, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до п.12.7 Договору, якщо орендар після закінчення строку Договору оренди продовжує користуватись земельною ділянкою, то за відсутності письмового заперечення Орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору такий Договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив приєднати до матеріалі справи підтвердження отримання позивачем заяви про збільшення позовних вимог.
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, клопотання про відкладення справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подавав.
На підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223,280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України ( 2768-14), Цивільним кодексом України ( 1540-06, 435-15 ), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ст.ст. 13-15, 21, 23, 30 Закону України «Про оренду землі» за договором оренди орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства; договір оренди землі укладається у письмовій формі; істотними умовами договору оренди землі є, у тому числі, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форми платежу, строки, порядок внесення орендної плати і можливість її перегляду, а також відповідальності за несплату передбачених договором коштів; розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди; зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.
Згідно ст.ст. 24 ч.1 п.4, 31 ч.3, 32 ч.1, 36 ч.1 Закону України «Про оренду землі» та ст. 96 ч.1 п.«в», ст.141 ч.1 п.«д» Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок та орендну плату; орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати; у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором; систематична несплата земельного податку або орендної плати є підставою припинення права користування земельною ділянкою; договір оренди землі може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 ЗУ «Про оренду землі» та умовами договору.
Окрім того, до позовної заяви додано копію Договору оренди вказаної земельної ділянки, а також акти про приймання-передавання та визначення меж земельної ділянки від 20.05.2014 р.
Також позивачем до суду надано копію експлікації земельних угідь та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.
Відповідно до п.4.1 вказаного Договору оренди від 20.05.2014, Орендна плата виплачується (вноситься) орендарем у формі та розмірі 8,089 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладання договору, що складає 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок), з якої підлягає утриманню до бюджету сума податку з доходу фізичних осіб. Орендна плата за згодою Сторін виплачується (вноситься) в грошовій формі та/або натуральною сільськогосподарською продукцією після збирання врожаю у межах строків, зазначених у п. 4.3 Договору, за цінами, які склалися, як середньо біржові на час виплати оренда плати, та/або наданням послуг (відробіткова).
Пунктом 4.3 вказаного Договору орендна плата виплачується (вноситься) у такі строки: Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю в касі Орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше ніж до 15 жовтня кожного року, останній рік оренди - до закінчення терміну оренди.
Зокрема позивач у заяві про збільшення позовних вимог зазначає, що обов`язок відшкодувати шкоду у Відповідача настав 20.05.2018 року, а саме, з моменту, пролонгації договору та не сплати орендної плати.
Як встановлено зі змісту п.3.1 Договір укладено терміном на 5 (п`ять) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до закінчені строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Якщо орендар належно виконував обов`язки відповідно до умов цього договору і продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Окрім того згідно п.12.2 вказаного Договору: Дія Договору припиняється зокрема у разі: закінчення строку, на який його було укладено.
Позивач зазначає, що оскільки Договір земельної ділянки спливав 20.05.2019 року, ним завчасно, 19.04.2019 року цінним листом з описом вкладення у цінний лист повідомлено ТОВ «КИЇВ АГРО СНАБ» про те, що він не має наміру продовжувати дію договору оренди землі чи поновлювати його на новий строк. Окрім того, ним нарочно було подано заяву - повідомлення від 19.04.2019року за фактичним місцем знаходження товариства за фактичною адресою філіалу ТОВ «КИЇВ АГРО СНАБ»: с. Часлівці вул. Геївецька, 2, Ужгородського району та прийнято нарочно працівником охоронцем ОСОБА_8 .
До матеріалів справи додано докази на підтвердження вказаному, зокрема копія заяви про небажання продовження строку оренди, копія цінного листа, копія заяви про небажання продовження договору оренди із відміткою про отримання ОСОБА_8 .
Згідно відмітки на поштовому конверті, лист із зазначеною заявою повернувся на адресу позивача без вручення із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
При цьому, позивач вказує, що про намір скористатися переважним правом укладення договору оренди відповідач ТОВ «КИЇВ АГРО СНАБ» згідно п.3.1 Договору не повідомляв, та вказує, що Договір фактично припинив свою дію.
Доказів того, що відповідач після 20.05.2019 р., фактично користувався земельною ділянкою позивачем не надано. Одночасно з цим позивач зазначає, що протягом останніх 3 р. відповідач не користується земельною ділянкою.
Згідно статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Згідно статтей 13, 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї сторони може бути посвідченим нотаріально. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.
Згідно частин 1-3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
Матеріали справи свідчать про те, що станом на теперішній час ТОВ «КИЇВ АГРО СНАБ» право на переважне поновлення дії договору не використано, позивачем додатково надіслано заяву про небажання продовжити строк дії договору.
Таким чином, строк дії договору закінчився 20.05.2019 року, в установленому законом порядку його дія не продовжувалася.
Відповідно до статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (стаття 34 Закону України "Про оренду землі").
Таким чином, договір є припиненим з підстав, передбачених статтею 31 Закону України "Про оренду землі" даний договір не є поновленим за згодою сторін чи за рішенням суду, та відповідно до п. 12.2 договору є припиненим в силу імперативного акту закону (імперативної норми), у зв`язку з закінченням строку його дії.
Суд враховує, що ані в договорі, ані в чинних нормативно - правових актах не визначено форму документа, який би засвідчував передачу земельної ділянки.
Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.
Відповідний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17.
Таким чином суд вважає, що вимога позивача про розірвання Договору оренди укладеного 20.05.2014 р. між ним та відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВ АГРО СНАБ» до задоволення не підлягає, оскільки строк дії договору закінчився 20.05.2019 р., та відповідно до п.12.1 даного Договору дія договору припинилася.
Суд вважає за необхідне вказати на те, що оскільки Договір оренди фактично закінчився 20.05.2019 року, заборгованість за орендною платою, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог слід рахувати саме з 20.05.2018 і до 20.05.2019 року. Крім того, у заяві від 28.08.2020 року позивач просить суд стягнути заборгованість за Договором оренди за 2018 рік.
Таким чином, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягнути заборгованість за договором оренди землі за вказаний період. Оскільки строк дії договору фактично припинився 20.05.2019 р., доказів того що орендар продовжив користуватися зазначеною вище земельною ділянкою суду не надано. Натомість орендодавцем на адресу орендаря направлялася заява про небажання продовження дії договору.
Тобто, фактично борг орендаря перед орендодавцем становить один календарний рік, що відповідно умов договору складає 3000 грн. Доказів сплати відповідачем орендної плати за вказаний період суду не надано.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, суд вважає зазначити наступне.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦКУ).
Відповідно до Договору оренди, п.4.3, орендна плата виплачується (вноситься) у такі строки: Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю в касі. Орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше ніж до 15 жовтня кожного року. В останній рік оренди - до закінчення терміну оренди.
Згідно п.13.5 Договору, у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Таким чином оскільки прострочення несплаченої суми боргу становить 3000 грн., то відповідно пеня розраховується за весь період прострочення. Заяв про застосування строку позовної давності від відповідача не надходило.
У постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №914/1126/14 викладений наступний правовий висновок: «Згідно з ст. 549 ЦКУ неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
…Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", статтею 3 якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.
Зазначена правова позиція щодо розміру обчислення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України є сталою та зокрема викладена в постановах Верховного Суду України від 24.10.2011 у справі № 25/187 та від 07.11.2011 у справі № 5002-2/5109-2010».
В даному випадку, оскільки Договором передбачено розмір пені, та такий не перевищує той розмір, який установлено законом як граничний, із відповідача слід стягнути пеню у розмірі який узгоджений сторонами при укладання договору.
Слід вказати, що оскільки Договором передбачено, що орендна плата мала бути внесена не пізніше 15 жовтня кожного року, то саме із 15.10.2018 року, слід рахувати прострочення боргу у розмірі 3000 грн.
За таких обставин, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню пеня за період з 15.10.2018 ( оскільки прострочення оплати з орендної плати за 2018-2019 роки наступило з 15.10.2018) по 19.11.2019 (дата, що зазначена позивачем у розрахунку від 11.03.2020), розмір якої становить 54 грн 90 коп..
Щодо вимоги позивача про стягнення із ТОВ «КИЇВ АГРО СНОБ» інфляційних нарахувань на суму боргу та 3% річних, то слід вказати наступне.
За змістом ч.2 ст.625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Така правова позиція була висловлена Верховний Судом України у постанові від 01.10.2014 року у справі № 113цс14.
Таким чином, інфляційні втрати за період з 15.10.2018 року по 31.08.2020 року (дата, що зазначена позивачем у розрахунку від 28.08.2020) складають складають 283.73 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0945777 (жовтень 2018 р. - 101.7%, листопад 2018 р. - 101.4%, грудень 2018 р. - 100.8%, січень 2019 р. - 101%, лютий 2019 р. - 100.5%, березень 2019 р. - 100.9%, квітень 2019 р. - 101%, травень 2019 р. - 100.7%, червень 2019 р. - 99.5%, липень 2019 р. - 99.4%, серпень 2019 р. - 99.7%, вересень 2019 р. - 100.7%, жовтень 2019 р. - 100.7%, листопад 2019 р. - 100.1%, грудень 2019 р. - 99.8%, січень 2020 р. - 100.2%, лютий 2020 р. - 99.7%, березень 2020 р. - 100.8%, квітень 2020 р. - 100.8%, травень 2020 р. - 100.3%, червень 2020 р. - 100.2%, липень 2020 р. - 99.4%, серпень 2020 р. - 99.8%) та 3% річних за цей же період складають 169.4 грн. (3000 х 3 х 687 / 365 / 100).
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши всі обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. .ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, 526,569, 625,631,651 ЦК України суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «КИЇВ АГРО СНАБ» про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати,- задовольнити частково.
Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ АГРО СНАБ» на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість за орендною платою за 2018 рік у сумі 3000 грн., по Договору оренди землі від 20.05.2014 року.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ АГРО СНАБ» на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 15.10.2018 по 19.11.2019 року в сумі 54,90 грн., інфляційні нарахування на суму боргу у сумі 283,73 грн. та три проценти річних від простроченої суми орендної плати у розмірі 168,50 грн.
Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ АГРО СНАБ» на користь позивача ОСОБА_1 840,80 грн. сплаченого при звернення до суду із даним позовом судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 паспорт НОМЕР_5
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.