Справа № 204/4496/19
Провадження № 2/204/125/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Голушко В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача та

третьої особи Ресенчук О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Дніпровська міська рада, про визнання права на приватизацію,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили:

- визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради приватизувати на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Рішенням Дніпропетровської міської ради від 26.11.2014 № 24/58 «Про надання дозволу на передачу з балансу ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова» на баланс КП «Жилсервіс- 1» житлового будинку по АДРЕСА_2 ) вирішено надати дозвіл на передачу з балансу Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова» на баланс Комунального підприємства "Жилсервіс-1" Дніпропетровської міської ради житлового будинку по АДРЕСА_2 ) за винятком квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 .

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 26.01.2017 № 12 «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста житлового будинку по АДРЕСА_2 )» прийнято у комунальну власність територіальної громади міста від Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова» житловий будинок по АДРЕСА_2 ), за винятком квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 232,7 кв.м.

На підставі рішення державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 41958200 від 09.07.2018 житловий будинок по АДРЕСА_2 ) був зареєстрований на праві комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради.

05.01.2019 позивачі звернулися до органу приватизації з заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1 ). У заяві просили передати в приватну власність зазначену квартиру. До заяви додали: довідку про склад сім`ї та займані приміщення; довідку про реєстрацію; копію ордеру; ксерокопії паспортів; довідку від 28.12.2018 № 10/5-2908 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради; довідку від 29.11.2018 № 18057 Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради; інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копію технічного паспорту; згоду на збір та обробку персональних даних.

Листом від 12.02.2019 № 3/9-764 Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради зазначив, що заява на приватизацію квартири не може бути розглянута з підстав, що: позивачами подано пакет документів на квартиру АДРЕСА_1 ), що суперечить ордеру на вселення у зазначену квартиру в частині статусу займаного жилого приміщення; заява на приватизацію не засвідчена належним чином; згідно довідки КП "ДМБТГ ДОР від 29.11.2018 № 18097 в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_7 містяться відомості про право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.04.1998, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням № 1271-98, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записане в реєстрову книгу № 403п за реєстровим № 111-118.

Факт не розгляду заяви на приватизацію квартири та зазначені підстави, за наявності яких ця заява не може бути розглянута, позивачі вважають незаконними, у зв`язку з чим звернулися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які зазначені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду, кожна окремо, подали письмові про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

В судовому зсіданні представник відповідача та третьої особи - Ресенчук Ю.О. проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, так як позивачами обрано невірний спосіб захисту своїх прав.

Суд, вислухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.01.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою про оформлення передачі в приватну власність квартири, яку вони займають. Розподіл часток власності між членами сім`ї передбачити у рівних частинах (арк.с.13).

Відповідно до довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_8 , у квартирі мешкають: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (арк.с.13 зворот).

Відповідно до довідки відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 18 грудня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_8 , зареєстровані три особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (арк.с.15, зворот).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 квітня 1998 року квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , та членам її сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Квартира приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Загальна площа квартири становить 39,3 кв.м.

Свідоцтво видано згідно з розпорядженням від 16 квітня 1998 року № 1271-98 (арк.с.16).

Відповідно до ордера на відокремлене житлове приміщення, виданого 09.09.2010 року ДП «ВО ПМЗ ім. А.М. Макарова» № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 надано права на зайняття відокремленого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_8 . Склад сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Ордер видано на підставі листа з місця роботи, узгоджено з профкомом ДП «ВО ПМЗ ім. А.М. Макарова» та договором № 30 від 23.08.2007 року на строк дії договору (арк.с.17).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна частина житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , літ. А-9, 10 секція АДРЕСА_9 (окрім квартир АДРЕСА_10 42,50,73,74 та нежитлового приміщення першого поверху) загальною площею 232, 7 кв.м., що перебувають у власності або на балансі інших власників згідно з актами приймання передачі, на праві комунальної власності належить Територіальній громаді м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради (арк.с.18).

Відповідно до відповіді Департаменту житлового господарства від 12.02.2019 року № 3/9 764 про розгляд звернення, заява на приватизацію квартири АДРЕСА_11 в органі приватизації міської ради не може бути розглянута з наступних причин: згідно ст. 58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної ради видається громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Надано копію ордеру виданого ДП «ВО Південний машинобудівний завод» ім. Макарова від 09.09.2010 № 000019 на відокремлене жиле приміщення на підставі листа з місця роботи на строк дії договору від 23.08.2007 № 30. Заявником подано пакет документів на ізольовану квартиру АДРЕСА_11 , що суперечить зазначеному ордеру в частині статусу займаного приміщення.

Заява на приватизацію не засвідчена належним чином.

Згідно довідки КП ДМБТІ ДОР від 29.11.2018 № 18097 в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_7 містяться відомості про право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.04.1998, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням № 1271-98, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записане в реєстрову книгу № 403п за реєстровим № 111-118.

Відповідно до п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло в межах номінальної вартості житлового чеку (21 кв.м загальної площі на кожного мешканця та 10 кв.м додатково на сім`ю) один раз.

Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради не має законних підстав для приватизації квартири (арк.с.14).

Відповідно до інформації КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 29.11.2018 року № 18057 в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_7 містяться відомості про право спільної сумісної власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.04.1998, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням № 1271-98, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР» та записане в реєстрову книгу № 403п за реєстровим № 111-118. В інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_8 містяться відомості про право власності за Державною, в особі Верховної ради України на підставі свідоцтва про право власності від 20.05.2010, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.05.2006 № 2050, зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 30483174.

Надати відомості відносно адреси: АДРЕСА_12 не має можливості оскільки інвентаризаційна справа за даною адресою вилучена згідно постанови прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська від 05.04.2003 (справа № 65039007).

Відомості про самочинне переобладнання квартири АДРЕСА_1 в матеріалах інвентаризаційної справі відсутні (арк.с.15).

Відповідно до повідомлення Департаменту житлового господарства від 26.11.2019 року, на підставі наданої копії свідоцтва про право власності від 16.04.1998, виданого Державним житлово комунальним підприємством «Південне», проведено розрахунок розміру залишків житлових чеків після приватизації квартири АДРЕСА_13 , наступним чином:

- загальна площа квартири (будинку) 39,3 кв.м. (П);

- кількість мешканців у квартирі (будинку) 3 особи (М);

- розмір загальної площі, що підлягає безоплатній передачі: Пб =М * 21 + 10 = 3*21+10 =73 кв.м.

Сума житлових чеків, яка підлягає видачі кожному мешканцю, якщо П менше, ніж Пб:

С б = (Пб П) /М * 0,18 = (73 39,3) /3 * 0,18 =2 грн. 02 коп., де 0,18 коп. відновна вартість одного квадратного метра загальної площі квартири.

Отже, під час приватизації зазначеної квартири ОСОБА_1 використано житлових чеків 2 грн. 18 коп., залишок 2 грн. 02 коп.; ОСОБА_4 використано житлових чеків 2 грн. 18 коп., залишок 2 грн. 02 коп.; ОСОБА_6 використано житлових чеків 2 грн. 18 коп., залишок 2 грн. 02 коп. (арк.с.79).

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.

Конституцією України серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло. Зокрема, відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Відповідно до статті 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» умовою безоплатної передачі наймачеві та членам його сім`ї квартири (будинку), що підлягає приватизації, є відповідність загальної площі квартири (будинку) нормі, передбаченій абзацом другим частини першої статті 3 Закону; якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра; якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Отже, безоплатна приватизація державного житлового фонду обумовлюється загальною площею квартири (будинку), в якій постійно проживає наймач та члени його сім`ї, і санітарною нормою загальної площі, що підлягає приватизації, та не обмежується кількістю квартир (будинків) державного житлового фонду, площа яких відповідає зазначеній санітарній нормі. Тому громадяни України мають право використати житлові чеки для приватизації державного житлового фонду у повному обсязі незалежно від того, вкладається в санітарну норму загальна площа однієї чи кількох квартир (будинків).

Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення у дію цього закону.

Тобто, якщо площа займаної квартири (будинку) менша санітарної норми, то громадянин України має право використати залишок житлового чека для приватизації іншої квартири

(будинку) державного житлового фонду, наймачем якої він є, або частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Наведене кореспондується з Житловим кодексом Української РСР.

Згідно зі ст.48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України, при цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки (частина перша); при передачі громадянами житла, яке перебуває у їх приватній власності, органу, який

здійснює поліпшення житлових умов, вони мають право на одержання житла у межах встановленої норми жилої площі (частина друга); громадяни, які одержали житло у державному фонді на цих умовах, мають право на його приватизацію відповідно до вимог чинного законодавства (частина третя).

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і, відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком.

Таким чином положення п. 5 ст.5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно з яким кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах(будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла; у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду; весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Відповідно до ст.ст.1, 3, 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відповідно до пункту 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Відповідно до п. 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Таким чином, законодавство про приватизацію житла визначає право громадян України приватизувати займане ними житло один раз. Передбачається також, що кожен громадянин України у разі, коли частка житла, яка приватизується, менша за встановлену норму, одержить компенсацію у вигляді житлових чеків. Ці чеки громадянин України може використати для приватизації як житла, так і частки майна державних підприємств або земельного фонду.

При здійсненні приватизації державного житлового фонду можуть використовуватися житлові чеки для оплати надлишкової чи жилої площі, що не вистачає. Житлові чеки - це приватизаційні папери, що їх одержують усі громадяни України і використовують при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Номінальна вартість житлового чека визначається відновною вартістю наявного державного житлового фонду з урахуванням загального індексу зростання вартості майна. Громадяни, які мають житло на праві власності, можуть використовувати одержані житлові чеки для придбання частки майна державних підприємств, земельного фонду. Так само можуть використовувати житлові чеки громадяни, які отримали їх у порядку компенсації за приватизовану квартиру (будинок).

Таким чином, судом в судовому засіданні достовірно, на підставі наданих доказів, пояснень сторін по справі, встановлено, що позивачами було реалізовано право на приватизацію житлового приміщення, квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 . Квартира приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 39,3 кв.м.

Враховуючи, що Законом встановлено, що громадянам безоплатно передається житло з розрахунку санітарної норми 21 кв. м загальної площі на наймача та члена його сім`ї та додатково 10 кв. м на сім`ю, можна зробити висновок, що право на приватизацію позивачами в повному обсязі не реалізовано, однак, для здійснення позивачами доприватизації квартири АДРЕСА_1 , позивачі повинні були надати органу приватизації підтвердження невикористання права на приватизацію державного житлового фонду, що останніми виконано не було. Однак, в судовому засіданні позивачами надано підтвердження залишків житлових чеків на кожного члена сім`ї у розмірі 2 грн. 02 коп.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 приватизовано житло менше за встановлену норму, у зв`язку з чим, маючи залишок житлових чеків, останні мають право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , в межах залишку неотриманої площі з викупом іншої частини житлової площі.

Щодо вимоги позивачів про зобов`язання Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради приватизувати на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (приватизація) це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ч. 1, 3, 10-11 статті ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Згідно з п. 30 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських ради належать в тому числі: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спосіб правового захисту, про застосування якого просять позивачі зобов`язати провести приватизацію квартири, не лише не передбачений статтею 16 ЦК України чи іншим законом, а й передбачає втручання суду у передбачені законом виключні повноваження органу місцевого самоврядування, що є неприпустимим.

До суду може бути оскаржене рішення уповноваженого органу, прийняте за результатами розгляду заяви про приватизацію квартири, проте суд не вправі вирішувати за орган місцевого самоврядування, яке саме рішення йому прийняти.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши відповідний спосіб захисту, позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, в судовому засіданні, в силу ст. 12 ЦПК України, зобов`язаний був довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.ст.79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення повної заяви частково, а саме, щодо визнання права позивачів на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 47 Конституції України, Закону України «Про приватизацію», ст. 345 ЦК України, ст.ст.9,48 ЖК УРСР, Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, ст. ст.ст.4,5,12,13,76-81,141,258,259,263-265,273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Дніпровська міська рада, про визнання права на приватизацію задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук