КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3233/20
Провадження №2/488/1546/20
Ухвала

Іменем України

"06" жовтня 2020 р. м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування заборони на відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд:

1) скасувати арешт, накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за №31282266 від 24.10.2012 року, оголошений Корабельним відділом ДВС Миколаївського ММУЮ, Парсенюк К.Г., відомості про реєстрацію: єдиний реєстр заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 13294048, 26.11.2012 14:12:00, реєстратор Миколаївська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ;

2) скасувати арешт, накладений на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за №22724775 від 17.11.2010 року, оголошений Корабельним відділом ДВС Миколаївського ММУЮ, Парсенюк К.Г., відомості про реєстрацію: єдиний реєстр заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 33082838 від 29.04.2011 08:58:18, реєстратор ОСОБА_2 , Департамент з надання адміністративних послуг ММР,Миколаївської області;

3) скасувати арешт, накладений на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за №22724775 від 17.11.2010 року, оголошений Корабельним відділом ДВС Миколаївського ММУЮ, Парсенюк К.Г., відомості про реєстрацію: єдиний реєстр заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 33082886 від 29.04.2011 08:58:18, реєстратор ОСОБА_2 , Департамент з надання адміністративних послуг ММР,Миколаївської області.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Статті 175 - 177 ЦПК України містять вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема:

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частина 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами, внесеними Законом № 590-VII від 19.09.2013 р.) визначає, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач заявляє декілька немайнових вимог, а судовий збір сплачено лише за одну вимогу.

Отже, позивачу належить доплатити судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру, та надати суду оригінал квитанції.

Аналізуючи викладене, приходжу до висновку, що дана позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам, через що вважаю необхідним залишити її без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати йому строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачами ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. ст. 175,185 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування заборони на відчуження - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева