РІШЕННЯ
27 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
розглянувши у залі суду м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,
04 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
В обґрунтування позову зазначив, що він є сином ОСОБА_2 .
З народження і до вересня 2019 року він проживав разом із матір`ю, ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Батько проживав окремо.
У зв`язку з невиконанням в добровільному порядку батьком обов`язків по утриманню сина, постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 12 травня 2003 року у справі № 2-1830/2003 з відповідача на користь його матері було стягнуто аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з 07.05.2003 до досягнення ним повноліття.
Починаючи з 01 вересня 2019 року він навчається у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» за спеціальністю 135 «Мікро- та наносистемна техніка» на денній формі навчання.
Проживає в місті Харкові, вимушений винаймати житло в гуртожитку (в ньому і зареєстроване місце його проживання) та у зв`язку з тим, що форма навчання денна і передбачає щоденне відвідування занять в університеті, працевлаштуватися він не має об`єктивної можливості, а тому потребує матеріальної допомоги.
Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина у відповідача немає. Стан здоров`я відповідача задовільний. Вказані обставини також були встановлені заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 19 жовтня 2017 року у справі № 335/8208/17 яким з відповідача стягувалася пеня за несвоєчасну виплату аліментів.
З урахуванням зазначеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти його утримання у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову на весь період навчання, однак не пізніше як до 27 вересня 2024 року.
Ухвалою судді від 10 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
24 лютого 2020 року від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає про те, що він дійсно зареєстрований як ФОП, але господарською діяльністю не займається, у даний час він офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід, частину якого отримує в натурі, його дохід складається з надання в оренду земельної ділянки, а тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років.
У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві зазначив, що у випадку його неявки у судове засідання, справу просить розглянути за його відсутності.
У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності у якій позовні вимоги в частині розміру аліментів просить зменшити з 1/4 до 1/6.
Відповідно ст. 247 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає чатковому задоволенню з наступних підстав.
Так, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 18 жовтня 2001 року.
Постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 12 травня 2003 року у справі №2-1830/2003 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з 07.05.2003 року до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до довідки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 01.09.2019 року №66-04-160/387 ОСОБА_1 є студентом першого курсу денної форми навчання, форма сплати за навчання держбюджетна. Термін навчання 01.09.2019 року 30.06.2023 року.
Відповідно до інформації про фізичну особу ОСОБА_2 з 13.03.2006 року зареєстрований, як ФОП.
Відповідно до ч. 1ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно роз`яснень у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Таким чином, однією із обов`язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв`язку з навчанням.
Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.
На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених у позові, про те, що позивач ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на його утримання.
У зв`язку з викладеним, оцінивши докази, письмові матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів є законними та обґрунтованими.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
На підставі вищевикладеного, та виходячи з того, що відповідач є особою працездатного віку, будь-яких доказів щодо незадовільного стану здоров`я суду не надав, доказів того, що він має інших дітей, непрацездатну дружину, батьків, доньку чи сина не надав, зареєстрований як ФОП, офіційно непрацевлаштований, але має нерегулярних дохід, що зазначено відповідачем у відзиві, отримує дохід від надання належної йому на праві власності земельної ділянки, доказів надання матеріальної допомоги дитині, яка продовжує навчання не надав, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу, та вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання у розмірі 1/5 частини від всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий у розмірі 768,40 гривень, визначеному за подання позову про стягнення аліментів, на час звернення до суду.
Керуючись ст.ст.4, 76-80, 89, 141, 247, 263 - 265, 273,430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на його утримання у розмірі 1/5 від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 04.12.2019 і на весь період навчання ОСОБА_1 , але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) у дохід держави судові витрати по оплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути поданою до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.О. Макаров