Провадження № 2/201/897/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Кисельової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до РСЦ в Дніпропетровській області Територіальний сервісний центр № 1242, ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до РСЦ в Дніпропетровській області Територіальний сервісний центр № 1242 про визнання права власності (а.с. 1-2).

Ухвалою судді від 28.11.2019р. позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення виявлених судом недоліків (а.с. 16).

05.12.2019р. позивач своєчасно та в повному обсязі виправив виявлені недоліки шляхом сплати судового збору та надання уточненого позову (а.с. 19-29).

Ухвалою судді від 05.12.2019р. позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін до положень ч.1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. 30-31).

Ухвалою судді від 11.01.2020р. було задоволено клопотання позивача про залучення ОСОБА_2 у якості співвідповідача (а.с. 47-48).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 24.02.2015р. він придбав у ПП « ОСОБА_2 » автомобіль Toyota Corolla, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 . Автомобіль придбано вартістю 305 505,20грн. на що ПП «ОСОБА_2» видано довідку-рахунок серії ААЕ № 057937. Вказаний автомобіль зберігається за місцем проживання позивача та позивач відкрито володіє та користується ним. У листопаді 2019 року позивач звернувся до РСЦ в Дніпропетровській області Територіальний сервісний центр № 1242 щодо реєстрації автомобіля Toyota Corolla на підставі довідки-рахунку серії ААЕ № 057937 від 24.02.2015р. та тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_4 , однак у реєстрації автомобіля йому було відмовлено на підставі того, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 941 від 18.11.2015р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» з 18.11.2015р. довідка-рахунок не являється документом, який підтверджує право власності на транспортний засіб. У зв`язку з вищевикладеним просив суд визнати право власності на вищезазначений автомобіль.

Відповідач РСЦ в Дніпропетровській області Територіальний сервісний центр № 1242 позовні вимоги не визнав. 26.12.2019р. представник відповідача - РСЦ в Дніпропетровській області Територіальний сервісний центр № 1242 - т.в.о. начальника Підопригора Ю.А. надав відзив на позовну заяву (а.с. 34-39), в якому не погодився з доводами позивача щодо підстав реєстрації транспортного засобу. Зазначив, що дійсно, у листопаді 2019 року позивач звернувся до ТСЦ МВС №1242 (структурного підрозділу РСЦ МВС в Дніпропетровській області) із заявою про перереєстрацію (з видачею свідоцтва про реєстрацію) автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_1 . Для перереєстрації транспортного засобу надав довідку-рахунок серії ААЕ № 057937 від 24.02.2015р. та тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_4 від 25.05.2015р.

Листом від 19.11.2019р. №31/4-1242-Б-240 позивачеві відмовлено у державній реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу, оскільки у відповідності до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. № 1388 (далі - Порядок № 1388) довідка - рахунок не визначена в якості документа, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, вона не передбачена п. 8 Порядку, яким визначений перелік документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів.

Вказує, що 18.11.2015р. Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», яка безпосередньо стосується скасування використання довідки-рахунка при купівлі-продажу та оформленні транспортних засобів.

У зв`язку з цим, з 18.11.2015р. довідка-рахунок не є документом - підставою для здійснення операцій з транспортними засобами та не підтверджує право власності.

Згідно з п. 7 Порядку № 1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти днів після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

З моменту придбання транспортного засобу позивачем у 2015 році і до звернення до сервісного центру, пройшло більше 4 років, що перевищує загальну позовну давність у 3 роки, встановлену статтею 257 ЦК України.

Тому сервісний центр правомірно відмовив позивачеві у реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу.

Окремо звернув увагу на те, що право власності на транспортний засіб сервісним центром не оспорюється, тому позивач звернувся не до належного відповідача.

Враховуючи викладене, просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідачка - ОСОБА_2 , якій судом була направлена ухвала про залучення її до справи у якості співвідповідача разом з позовом та додатками до нього, правом на надання відповіді не скористалася, конверт, яким були направлені судова повістка з додатками повернуті до суду(а.с. 53-54).

Позивач, надав відповіді на відзив (а.с. 50-52), у якому наполягав на задоволенні позовних вимог, зазначив, що спірні відносини виникли не з підстав здійснення реєстрації транспортного засобу, а з підстав не видачі відповідачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який вже було зареєстровано за позивачем, тобто відповідачем не визнається саме право власності позивача.

Враховуючи категорію спору (малозначна справа), справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін для розгляду малозначних справ відповідно до положень ст. 274 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позиції сторін, оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Встановлено і не заперечується сторонами, що позивач 08.11.2019р. звернувся до ТСЦ МВС №1242 із заявою вх. № Б-240 про перереєстрацію (з видачею свідоцтва про реєстрацію) автомобіля TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_1 (а.с. 42).

До заяви про перереєстрацію транспортного засобу надав довідку-рахунок серії ААЕ № 057937 від 24.02.2015р., яка була видана ПП «ОСОБА_4.» 24.02.2015р., якою підтверджено, що позивач сплатив 305 505,20грн. за придбаний ним автомобіль TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 (а.с. 3).

До позову позивач долучив тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_4 від 25.05.2015р. (а.с. 5).

Листом від 19.11.2019р. №31/4-1242-Б-240 позивачеві відмовлено у державній реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу, оскільки згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 941 від 18.11.2015р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» з 18.11.2015р. довідку-рахунок виключено з переліку документів, які підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів (а.с. 4).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (зі змінами) затверджено Порядок державної реєстрації (переерєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в статтею 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках..

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень Цивільного кодексу України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Згідно з п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, у редакції, яка була чинною на момент видання позивачеві довідки-рахунку серії ААЕ № 057937 від 24.02.2015р., тобто у редакції від 17.01.2014р., реєстрація транспортних засобів здійснювалася на підставі заяви власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конституції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух».

Правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою.

Такими документами можуть бути: довідка-рахунок за формою згідно з додатком № 1 до цих Правил, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Тобто, одним із видів документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, є довідка-рахунок, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Отже, довідка-рахунок (у редакції Постанови КМУ №1388 від 17.01.2014р., що діяла на момент відчуження автомобіля) є документом, що підтверджує реалізацію транспортного засобу, перехід транспортного засобу від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Для проведення реєстрації транспортного засобу позивачем було надано довідку-рахунок за підписом керівника і бухгалтера ПП « ОСОБА_4 .», як документ, що підтверджує право власності на автомобіль, з якої видно, що позивач сплатив до каси ПП « ОСОБА_4 » 305 505,20 грн. за його придбання.

18.11.2015р. Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», яка безпосередньо стосується скасування використання довідки-рахунка при купівлі-продажу та оформлення транспортних засобів.

У зв`язку з чим з 18.11.2015р. довідка-рахунок не являється документом - підставою для здійснення операцій з транспортним засобом та не підтверджує право власності.

Дана правова позиція визначена також в Постанові Верховного Суду від 25.04.2018р. по справі № 803/336/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Керуючись зазначеними правовими нормами, операція щодо здійснення реєстрації транспортних засобів за довідкою-рахунком була вилучена з програмних можливостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Слід зазначити що, пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 30 червня 2006 року суд акцентував увагу на Рішення Європейського суду з прав людини від 24 червня 2003 року у справі "Stretch v. United Kingdom" ("Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії"), виходячи зі змісту пунктів 32-35 якого звертаючись із заявою до уповноважених органів та, виконуючі визначені чинним законодавством умови, та, дотримуючись відповідного порядку, позивач мав право очікувати про набуття майнового права в значенні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції.

У вказаному рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчиненні з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та відповідно відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки ще на підставі довідки-рахунку встановленого зразку позивачу належить на праві власності автомобіль, відновити своє порушене право у нього не має можливості, тому суд приходить до висновку, що права позивача порушені та підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності на майно.

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ №1388 від 17.01.2014р. державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, до якої додається, серед іншого, копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд вважає, що позивачем не пропущений строк звернення до суду із цим позовом, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивачеві було відмовлено у реєстрації транспортного засобу листом РСЦ МВС від 19.11.2019р., тому саме з цього моменту він дізнався про своє порушене право, отже загальний трирічний строк, установлений ст. 257 ЦК України, ним не пропущений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 259, 263-265, ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суддя

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до РСЦ в Дніпропетровській області Територіальний сервісний центр № 1242, ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль TOYOTA COROLLA 2008 року випуску кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Наумова О.С.