Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3326/20
Номер провадження2/711/1547/20
РІШЕННЯ
23 жовтня 2020 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання Зайцевої О.І.
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про втрату права користування квартирою, -
ОСОБА_1 13.05.2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про втрату права користування квартирою, а саме визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , яка є сином позивача. Протягом останнього року відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, його особисті речі в будинку відсутні. Позивач не чинить відповідачу перешкод в користуванні житлом. Вирішити дане питання мирним шляхом не можливо, оскільки відповідачка не спілкується з позивачем. Реєстрація відповідача у квартирі впливає на розмір витрат на оплату комунальних послуг та можливість оформлення субсидії. За таких обставин просив визнати ОСОБА_3 таким, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 21.05.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.Сторонам встановлено строк для подачі заяв відносно предмету спору.
Представник позивача та позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк не подала відзиву проти позову.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що проживає в цьому будинку з 1989 р. Після розлучення батьків, відповідач пішов жити до мами. Де проживає мати не відомо. Підтвержує що відповідач ОСОБА_3 в даній квартирі не проживає.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила , що знає відповідача ОСОБА_3 . Він народився в даній квартирі. Проживав з батьком, але вже три роки не проживає з батьком та на даний час в квартирі178 не проживає. Його батько сам проживає . На ОСОБА_6 хожу постійно. Може щось і залишилось (нагороди), а речей немає.
Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи.
Суд ,заслухавши учасників процесу, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оголосивши заяву позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Згідно Свідоцтва про право власності на житло серія НОМЕР_1 , виданого 12.06.2015 Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 .
Право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серія ЕЕХ 888461 від 17.07.2015 та Технічним паспортом на квартиру.
Згідно Акту опитування сусідів від 16.12.2019р. №928 від 28.06.2019 року складеного ОСОБА_7 (прож. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_8 (прож. АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (прож. АДРЕСА_5 ) та посвідченого головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Кривалівський» Пшебішевською В.А. - за адресою АДРЕСА_6 ОСОБА_3 , 2000 року народження, дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , але не проживає з початку 2018 року за сімейними обставинами.
Також ,що відповідач ОСОБА_3 не проживає за адресою АДРЕСА_2 , ,підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члені сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 не проживає за місцем свої реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , вже понад рік не користується цим житлом та не сплачує за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу порушує право позивача на реалізацію ним пільг по сплаті витрат, пов`язаних з утриманням житла. Договір найму житла між власником житлового будинку та відповідачем ОСОБА_3 відсутній. Відомості про поважність причин такого тривалого не проживання відповідача за місцем реєстрації у суду відсутні. Позивач є інвалідом 2 групи та позбавлений можливості оформити субсидію,оскільки є малозабезпеченою особою.
Відповідач ОСОБА_3 не надав суду будь-яких заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували такі заперечення.
За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , 2000 року народження ( АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування житлом за адресою АДРЕСА_2 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Повний текст рішення складено 23.10.2020 року.
Головуючий: О. Г. Казидуб