Справа № 686/3556/14-ц
Провадження № 6/686/149/20
УХВАЛА

03 квітня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку

ст. 247 ЦПК України, заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.03.2014 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» , який в подальшому відступив право вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна», заборгованість за кредитним договором №GNL-B00/047/2007 від 22.03.2007 р.

31.01.2018 р. було укладено договір факторингу між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №GNL-B00/047/2007 від 22.03.2007. Просять замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника - ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах № 686/3556/14-ц.

Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Пилипчук В.В ОСОБА_2 , представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.03.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "ОТП Факторинг Україна" заборгованість по кредиту в сумі 25 145,76 доларів США та судовий збір в сумі 2514,5 грн. При цьому суд звертає увагу, що посилання представника заявника на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.03.2014 р. стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість на користь ПАТ «ОТП Банк» , який в подальшому відступив право вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не є вірним, оскільки заборгованість за кредитним договором була стягнута на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна».

31.01.2018 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу. Згідно п.1.1. вказаного договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передав ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право грошової вимоги, що належить ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» стало кредитором за кредитними договорами. Згідно п. 1.3. означеного договору ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.

Згідно акту № 1 приймання-передачі Реєстру боржників від 31.01.2018 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передав, а ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняв Реєстр боржників, зазначений в додатку № 1 до договору, де під № 145 значиться ОСОБА_1 , кредитний договір №GNL-B00/047/2007 від 22.03.2007 р., заборгованість по кредиту в сумі 25 145,76 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 Цивільно-процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Із ст. 514 Цивільного кодексу України слідує, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 2-3897/10, яку суд, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

За таких обставин, врахувавши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника - ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах № 686/3556/14-ц підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 512, 514 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задоволити.

Замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника - ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі 686/3556/14-ц за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя