У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/2002/20

Провадження № 2-з/348/16/20

23 жовтня 2020 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви,

в с т а н о в и л а:

22.10.2020 до подання позовної заяви представник ОСОБА_1 , адвокат Богуцький О.Ю. звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просить винести ухвалу про забезпечення позовних вимог, шляхом: накладення арешту на приміщення кафе-магазину, площею 1168,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони приватному виконавцю ОСОБА_2 вчиняти будь-які та всі дії щодо оформлення результатів прилюдних торгів; заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо приміщення кафе-магазину. В обґрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_1 планує подати позов до ОСОБА_3 , приватного виконавця Безрукого О.В., ДП «Сетам» про скасування протоколу та визнання прилюдних торгів недійсними. Позивач вважає, що дані торги були проведені незаконно, оскільки станом на 19.10.2020 (день проведення торгів) на приміщення кафе-магазину, відповідно до ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.10.2020 було накладено арешт з забороною відчуження та розпорядження, оскільки це майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, яке розпочато за заявою ОСОБА_1 від 13.10.2020 щодо вчинення підробки портфельного відступлення права вимоги. Незважаючи на те, що на майно накладено арешт торги все ж були проведені з визначенням переможця, яким став ОСОБА_3 . Метою накладення арешту є охорона інтересів ОСОБА_1 від недобросовісних дій з боку відповідача та ефективне виконання судового рішення, оскільки реєстрація права власності на майно за третьою особою змусить ОСОБА_1 заявити додаткову вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається до пред`явлення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції щодо вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заявлену вимогу, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, як накладення арешт на приміщення кафе-магазину, оскільки на це приміщення вже накладено арешту у межах кримінального провадження з забороною розпорядження та відчуження, що унеможливлює перехід права власності на вказане майно до третіх осіб, а також вчинення реєстраційних дій щодо цього майна суб`єктами державної реєстрації прав на нерухоме майно. Тому, наведену обставину, яка може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за майбутнім позовом - реєстрацію права власності за третьою особою - суд вважає необгрунтованою.

Окрім цього, вимоги майбутнього позову не є безспірними і потребують доведення в судовому засіданні. Слід також звернути увагу, що вжиття такого заходу забезпечення позову як заборона приватному виконавцю вчиняти будь-які та всі дії щодо оформлення результатів прилюдних торгів, тотожне за своїм змістом з зупиненням виконання рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.12.2010 у справі №2-1406/2010, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 не оспорюється і перебуває на примусовому виконанні. Таке зупинення виконання рішення завдасть шкоди інтересам стягувача за виконавчим документом, який не буде учасниками судового процесу за майбутнім позовом ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, тільки у випадку, якщо такий оскаржується боржником у судовому порядку. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Тому, суддя доходить висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя Матолич В.В.