Справа № 346/5868/19
Провадження № 2/346/569/20
14 квітня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Бойко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.12.2017 року в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, на території ТК «Буковель» трапилася дорожньо-транспортна пригода, в спричиненні якої постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29.01.2018 року ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122- 4, 124 КУпАП.
Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Сеат», номерний знак « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_2 , вартість збитків згідно з звітом експерта склала 13 346,04 грн. Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована в АТ «СК» АХА Страхування». У відповідача на момент скоєння ДТП не було чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідач добровільно не відшкодував потерпілому вказані збитки, у зв`язку із чим ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. В результаті розгляду вказаної заяви потерпілому відшкодовано вказані збитки у розмірі 13 346,04 грн., а також сплачено 700 грн. за послуги аварійного комісара.
Зважаючи на вищенаведене, позивач вважає, що він має право на відшкодування шкоди в порядку регресу і просить стягнути з ОСОБА_1 14 046,04 грн. такого відшкодування та понесені судові витрати в розмірі 1 921 грн. сплаченого судового збору.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. 10.03.2020 року цей представник (адвокат Глузд О.А.) подала до суду клопотання, в якому зазначила, що позовні вимоги з вказаних підстав підтримує та просить задовольнити, а розгляд справи проводити у відсутності представника позивача (а.с. 87).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 01.12.2017 року в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, на території ТК «Буковель» о 13 год. 10 хв. відповідач, керуючи автобусом марки «Богдан А-091» номерний знак « НОМЕР_2 », при виїзді з паркомісця не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення із припаркованим автомобілем марки «Сеат», номерний знак « НОМЕР_1 », що призвело до пошкодження транспортних засобів.
У відповідності до положень ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до звіту № 6062/01/18 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля марки «Cеат», номерний знак « НОМЕР_1 », від 10.01.2018 року вартість ремонту вказаного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 13 346,04 грн. (а.с. 17-21).
Судом встановлено, що відповідач добровільно вказану шкоду ОСОБА_2 не відшкодував. Крім того, цивільно-правова відповідальність відповідача на час вчинення ДТП не була застрахована.
17.09.2018 року ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про відшкодування йому вказаних збитків відповідно до ст. 35, п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 27).
За результатами розгляду вказаної заяви позивачем 13.10 2018 року винесено наказ № 9212, відповідно до якого ОСОБА_2 з урахуванням довідки № 1 від 24.09.2018 року про розмір відшкодування шкоди (а.с. 29) відшкодовано шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 13 346,04 (а.с. 28). Факт перерахування коштів підтверджується платіжним дорученням від 03.10.2018 року № 0993691 (а.с. 30).
Як вбачається з акту виконаних робіт, позивачем сплачено 700 грн. ТОВ «Сател Груп» за роботу з підготування звіту № 6062/01/18 від 10.01.2018 року, що підтверджено платіжним дорученням від 07.02.2018 року № 901752 (а.с. 31, 32).
Судом встановлено, що 04.10.2018 року позивач звертався до відповідача із вимогою про повернення вказаної шкоди, однак, вирішити спір в досудовому порядку не вдалося, оскільки вказана вимога залишена позивачем без задоволення (а.с. 33).
Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно з пунктом 38.2.1. ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства, доведеність вини відповідача у завданні майнової шкоди, відшкодування позивачем даної шкоди та виникнення внаслідок цього у позивача права регресної вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача такого відшкодування в загальному розмірі 14 046,04 грн.
Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 1 921 грн., що стверджується платіжним дорученням від 22.11.2019 року (а.с.1). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог.
На підставі ст.ст. 1187, 188, 119 ЦК України, ст.ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись ст. 141, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 24 квітня 2020 року.
Суддя Калинюк О. П.