УХВАЛА

30 квітня 2020 року м. Мукачево Справа № 303/6334/19

2-п/303/20/20

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2019 року по цивільній справі

за позовом ОСОБА_2 від імені якої діє ОСОБА_3

до відповідача ОСОБА_1

третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради

про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

На підставі заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2019 року (надалі Заочне рішення), ухваленого за результатами судового розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 від імені якої діє ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про позбавлення батьківських прав позовні вимоги ОСОБА_2 від імені якої діє ОСОБА_3 задоволено повністю, шляхом позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 квітня 2020 року відповідач звернувся до суду із заявою про скасування вищевказаного судового рішення.

Як на підставу для задоволення заяви заявник посилається на неотримання ним повістки про виклик до суду на розгляд справи. Також заявник висловив свою незгоду із заявленим позовом, оскільки в його діях відсутня винна поведінка, яка може бути підставою для позбавлення батьківських прав.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд заяви без його участі, вимоги за заявою підтримує, просить задоволити.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд заяви у його відсутності, в задоволенні заяви просить відмовити, оскільки рішення суду є законним та обґрунтованим, а заява не відповідає вимогам частини 2 статі 285 Цивільного процесуального кодексу України.

Від уповноваженого представника третьої особи надійшла заява про розгляд заяви без її участі.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 284 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частина четверта ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України).

Дані щодо отримання відповідачем копії заочного рішення в матеріалах справи відсутні.

Розглядаючи заяву про перегляд заочного рішення по суті, суд зазначає, що згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Правовими положеннями частини першої ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, як свідчить фактичний аналіз змісту вищенаведених положень частини першої ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, вказана норма закону містить імперативне правило, згідно з яким, заочне рішення може бути скасовано судом лише при одночасній наявності двох взаємопов`язаних підстав, а саме: неявка в судове засідання відповідача та неповідомлення про причини неявки, а також неподання відзиву на позовну заяву з поважних причин, а також посилання на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вищевикладене свідчить про те, що метою процедури перегляду заочного рішення є надання можливості відповідачу, який не брав участі у судовому засіданні з поважних причин, і при цьому був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у встановленому процесуальним законом порядку, подати суду свій обґрунтований доказами відзив на позов.

Наявні у матеріалах справи конверт (а.с. 36-48) та оголошення про виклик (а.с. 51) не дають суду достатніх підстав вважати, що матеріали позовної заяви та повістка про виклик безпосередньо були вручені відповідачу, чи іншим членам його сім`ї, тому суд визнає обґрунтованими доводи заявника щодо його необізнаності із судовими засіданням по справі.

Слід також констатувати, що посилання відповідача на докази у заяві про скасування заочного рішення, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

По відношенню до цього суд також зазначає, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, такі вимоги: принцип «змагальності» процесу, який відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, під час розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в судовому процесі перед судом (рішення у справі «Екбатані проти Швеції» від 26 травня 1988 року, номер заяви 10563/83, пункти 2433); право на ефективну участь (рішення у справі «T. та V. проти Сполученого Королівства» від 16 грудня 1999 року, номери заяв 24724/94; 24888/94, пункти 8389).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Застосовуючи положення статті 6 Конвенції, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що Конвенція вимагає від держав-сторін вживати необхідних заходів для забезпечення ефективного здійснення прав, гарантованих статтею 6 (пункт 77 рішення у справі « ОСОБА_5 та Каракайя проти Туреччини» від 4 березня 2014 року). Порушенням права на справедливий суд визнавався судовий розгляд без повідомлення особи за її відомим місцем проживання (пункт 97 та інші рішення у справі «Шмідт проти Латвії» від 27 квітня 2017 року). Поза всяким сумнівом, право на справедливий судовий розгляд буде тим більше порушено, якщо особу взагалі не залучено до судового розгляду, в результаті якого було вирішено питання про її права.

Як убачається з рішення Конституційного Суду України від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 у справі № 1-10/2012 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України стосовно рівності громадян у конституційних правах, свободах та перед законом, положення вказаної статті у взаємозв`язку з положеннями частини першої статті 55, пункту 2 частини третьої статті 129 Основного Закону України щодо захисту судом прав і свобод людини і громадянина та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом треба розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства, має гарантовані державою рівні права на захист прав і свобод у судовому порядку та на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку у судах усіх юрисдикцій, спеціалізацій та інстанцій.

Таким чином, з метою забезпечення практичної реалізації сторонами по справі наданих їй процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків у цивільному судочинстві, та з огляду на обов`язок суду щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вжиття заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, заяву слід задоволити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 3, 10, 12, 13, 259, 260, 287, 284 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2019 року - задоволити.

2. Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2019 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 від імені якої діє ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про позбавлення батьківських прав скасувати.

3. Справу призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

4. Підготовче судове засідання по справі призначити на 11 год. 00 хв. 19 травня 2020 року в Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області за адресою: м. Мукачево вул. Л. Толстого, 13 «а».

5. Відповідачі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали маю право подати відзив на позовну заяву.

5.1. Копія відзиву та доданих до нього документів позивачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву позивачу.

6. Позивач протягом трьох днів з дня отримання відзиву має право подати відповідь на відзив.

6.1. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів відповідачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив відповідачу.

7. Відповідачі протягом трьох днів з дня отримання відповіді на відзив мають право подати заперечення на нього.

7.1. Копія заперечення та доданих до неї документів позивачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечення до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечення позивачу.

8. Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://mkm.zk.court.gov.ua/.

9. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость