Справа № 175/4333/19
Провадження № 2/175/1228/19
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бойко О.М.

з участю: секретаря судового засідання Сотник Г.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що на даний час виплачує на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, такий розмір аліментів, який на теперішній час стягується приводить його в скрутне матеріальне становище оскільки він має іншу дитину від другого шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого 17 грудня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації цивільного стану Головного управління у Дніпропетровській області, актовий запис №736, доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, враховуючи вказані обставини справи, ОСОБА_1 просить зменшити розмір аліментів утримуваних з нього за судовим наказом виданого Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року, справа №199/2658/18 на користь ОСОБА_2 неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до розміру 1/6 частини з усіх видів доходу на місяць,але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судовому засіданні підтримав уточнену позовну заяву та пред`явлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти позовних, вважаючи позов безпідставним та необґрунтованим, тому просила відмовити у його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення та доводи учасників справи, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, дійшов до наступного висновку.

Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України).

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та за уточненими вимогами просить зменшити розмір аліментів утримуваних з нього за судовим наказом виданого Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року, справа №199/2658/18 на користь ОСОБА_2 неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до розміру 1/6 частини з усіх видів доходу на місяць,але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, позивачем не надано копії судового наказу від 27 квітня 2018 року виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на місяць, а також не надано жодного доказу на підтвердження наявності такого судового наказу взагалі.

Крім того, судом встановлено, що в матеріалах справи наявна копія рішення Дніпропетровського районного суду від 30 жовтня 2012 року, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, судом встановлено, що з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти саме за вищевказаним рішенням Дніпропетровського районного суду, а не за судовим наказом виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про що зазначає ОСОБА_1 в уточненому позову та розмір яких він просить зменшити.

Так, відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту, слід виходити із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем обраний невірний спосіб захисту, оскільки ним пред`явлено позов щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу виданого 27 квітня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, проте наявність такого судового наказу позивачем не доведена, а судом, у свою чергу, встановлено той факт, що з нього стягуються аліменти на підставі саме рішення Дніпропетровського районного суду від 30 жовтня 2012 року, однак позивача ОСОБА_1 за даним позовом не порушує питання щодо зміни розміру аліментів саме по вказаному рішенню суду.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивачем неправильно визначено спосіб захисту порушеного права чи інтересу, у той час, коли позивач може захистити своє порушене право, визначивши вірний спосіб його захисту, який передбачено чинним законодавством.

Разом з тим, відповідно до ст.49 ЦПК України, суд позбавлений процесуальної можливості самостійно змінювати предмет чи підставу позовних вимог.

Отже, невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених особою вимог.

З урахуванням того, що позивач був звільнений від сплати судового збору, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 137, 141, 259, 263-265, ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимоги за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок Держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко