Справа № 264/8313/19
Провадження № 2/266/958/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., при секретарі Лопатнюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування своїх вимог Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради посилався на наступне. ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради (правонаступником якої є Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради) та одержувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 03.12.2014.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (зі змінами) був затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства відповідачці була призначена та сплачувалась з 03.12.2014 по 31.05.2016. Загальна сума сплаченої допомоги склала 15854 грн. 97 коп.

Пунктом 6 вищевказаного Порядку (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у володінні ОСОБА_1 з 30.10.2008 є 1/3 ча стина житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи, що місто Добропілля Донецької області, де розташований будинок не входило до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і на території цього міста органи державної влади України здійснювали та продовжують здійснювати свої повноваження в повному обсязі позивач вважає, що грошова допомога за період з 03.12.2014 по 31.05.2016, виплачена ОСОБА_1 безпідставно та підлягає поверненню.

Тобто ОСОБА_2 , звертаючись до управління в період з 03.12.2014 по 31.05.2016 з питання призначення допомоги надала недостовірну інформацію щодо наявності у її власності житлового будинку.

Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 15854,97 грн. та сплачений судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились.Відповідач надала заяву про розгляд справи в її відсутність, заперечувала проти задоволення позову. Крім того відповідачем був наданий відзив в якому вона просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує, що відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 та №1275-р від 02.12.2015 року були затверджені переліки населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція, і місто Добропілля включено до цих переліків. То ж наявність у власності частини будинку у вказаному населеному пункті не позбавляло її права на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (надалі в тексті рішення - Порядок) за її заявами від 03.12.2014 року, 03.06.2015 року та 02.12.2015 року призначено щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеній особі.

Відповідно до рішень УСЗН від 04.12.2014 року, 08.06.2015 року, та 03.12.2015 року ОСОБА_1 була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на такі періоди: з 03.12.2014 року по 02.06.2015 року, з 03.06.2015 року по 02.12.2015 року, з 02.12.2015 року по 01.06.2016 року в сумі 884 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що звертаючись до УСЗН із заявами про призначення допомоги, ОСОБА_1 вказувала, що у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції немає.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у володінні ОСОБА_1 з 30.10.2008 на праві власності є 1/3 частина житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Частина 2 ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлює, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

При цьому, ч.1 цієї статті передбачає, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

14 квітня 2014 року відповідно до указу в.о. Президента України, Голови Верховної Ради України від 14 квітня 2014 року N 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" на території України розпочато проведення антитерористичної операції.

Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а, Донецька і Луганська області визначені районами проведення антитерористичної операцiї з 07 квітня 2014 року.

Відповідно до п.5 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Кабінету Міністрів України доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

30 жовтня 2014 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого, м.Добропілля включено до вказаного переліку.

02 грудня 2015 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р, знову затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого, м.Добропілля також включено до вказаного переліку.

Відповідно до абз.2 п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, в редакції, що діяла до 03.06.2017 року (надалі Порядок №505), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Доказів того, АДРЕСА_2 частка будинку, яка належала на праві ОСОБА_3 , було виключено з переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також те, що м.Добропілля не відноситься до району проведення антитерористичної операції, суду не надано, внаслідок чого суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.10.2014 р. №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1276-р), оскільки п.6 Порядку №505 передбачає, що житлове приміщення, повинно бути розташоване саме в регіонах, інших ніж райони проведення антитерористичної операції, а не в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Вказана позиція, на думку суду, також узгоджується з абз.2 п.6 Порядку №505, який було викладеного в новій редакції після внесення змін відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2017 р. №370, та який на той момент передбачав, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Така ж позиція викладена в Постанові Верховного суду від 01.04.2019 по справі №265/2618/17 за результатами розгляду аналогічної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Іванець О. Д.