Справа № 450/3396/19 Провадження № 2/450/544/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про (предмет позову): визнати ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1. такою, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1

підстава позову (позиція позивача): на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2004 року позивач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 31.05.2017 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. У зазначеному будинку зареєстрована відповідач, яка в цьому будинку не проживає. Де проживає відповідач позивачеві невідомо. Факт відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації стверджується відповідними актами перевірки правил проживання. Зняття відповідача з реєстрації необхідно позивачеві для зменшення розміру оплати комунальних послуг, тому позивач змушений звернутися з даною заявою до суду.

Позиція відповідача: у судове засідання не з`явилася.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

08.10.2019 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 04.11.2019 року заява позивача про розгляд справи без його участі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2004 року виданого ОСОБА_3 державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 5298, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований у Львівському обласному комунвальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 21.01.2005 року за реєстраційним № 8257681.

Відповідно до довідки № 1458 від 07.10.2019 року виданої виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області будинок АДРЕСА_1 , належить позивачу ОСОБА_1 , згідно по господарських книг Звенигородської сільської ради на 2016-2020 рр.

Встановлено, що у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 що підтверджується Довідкою № 1349 від 26.09.2019 року, видана Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, копією будинкової книги для прописки громадян.

Як слідує з матеріалів справи право на користування відповідачем зазначеним житловим приміщенням виникнуло в ОСОБА_6 на підставі встановленою йому сервітуту внаслідок укладення шлюбу.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області, яке набрало законної сили у справі № 450/579/17 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Встановлено, що відповідач за зареєстрованим місцем свого проживання не проживає понад один рік, що стверджується: Актом обстеження умов проживання згідно правил паспортного режиму від 04.03.2019 року, 06.06.2019 року, 24.09.2019 року.

За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач є власником спірного житлового будинку, у якому проживає та зареєстрований. Позивач перебував у шлюбі із відповідачем, у зв`язку із чим остання був вселена до належного позивачу спірного житлового будинку, який як власник цього майна надав право відповідачеві користуватись ним.

Відповідач спільно з власником спірного житлового будинку не проживає, спільним побутом не пов`язаний протягом останніх п`ятнадцяти років.

За таких обставин, право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2 ст. 406 ЦК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України. Наслідком чого є визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 247, ст. 259, 263 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1. такою, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 768,40 грн. в користь ОСОБА_1 понесених позивачем судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 25.02.2020 року.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

СуддяЄ. О. Данилів