РІШЕННЯ

іменем України

22 жовтня 2020 року м.Снігурівка

справа № 485/1348/20

провадження №2-о/485/79/20

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Бодрової О.П.,

з участю секретаря с/з Бондаренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Снігурівка в залі суду справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новокиївська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності йому Державного акту на право постійного користування землею серії МК від 24.05.1994 року, виданого Новокиївською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області на ім`я ОСОБА_1 .

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що у вищезазначеному державному акті його прізвище вказано як « ОСОБА_2 », що не відповідає даним його паспорту, в якому прізвище зазначено як « ОСОБА_2 ». У зв`язку з вказаною помилкою в державному акті він не може належним чином розпоряджатися земельною ділянкою, а саме передати її в оренду, тому змушений звернутися до суду для встановлення вищезазначеного факту.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, суду надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності та задовольнити заяву.

Представник Новокиївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області до суду не з`явився, суду надали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, зазначають, що внести виправлення в державний акт, або видати дублікат акту неможливо, у зв`язку зі зміною законодавства.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 24 травня 1994 року головою Новокиївської сільської ради народних депутатів видано державний акт на право постійного користування землею на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якого останньому передана у постійне користування земельна ділянка, площею 1,0 гектар, розташована на території Новокиївської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства /а.с.6/.

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено « ОСОБА_1 » /а.с.8/.

Заявник звертався до Новокиївської сільської ради Снугурівського району Миколаївської області для отримання дублікату акту з вірним написанням його прізвища.

Листом №356 від 02.10.2020 року Новокиївська сільська рада Снугурівського району Миколаївської області повідомила заявника про те, що Рада немає повноважень на видачу дублікату Державного акту на право постійного користування землею» на його ім`я, так як книги реєстрації «Державних актів» та їх архівні екземпляри були передані з сільської ради до Відділу земельних ресурсів у Снігурівському районі /а.с.4/.

З довідки №373 від 02.10.2020 року, виданої виконкомом Новокиївської сільської ради Снугурівського району Миколаївської області вбачається, що ОСОБА_1 дійсно має земельну ділянку площею 1,00 га ріллі на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії МК зареєстрований в книзі записів за номером 528, виданого 24 травня 1994 року для ведення особистого підсобного господарства, власник сплачував земельний податок до Баштанського Управління ГУ ДПС у Миколаївській області /а.с.5/.

За таких обставин, заявник не має можливості довести той факт, що він є тією особою, яка вказана в державному акті на право постійного користування землею.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Окрім того, згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання цього документу, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки наявність помилки в зазначені його прізвища в правовстановлюючому документі на земельну ділянку ставить під сумнів належність їх заявнику та позбавляє можливості реалізувати право власника.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявником його прав власника земельної ділянки, зокрема права розпорядження шляхом передачі її в оренду, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що державний акт на право постійного користування землею, виданий 24 травня 1994 року на підставі рішення Новокиївської сільської Ради народних депутатів Снігурівського району Миколаївської області від 31 березня 1994 року №10 та зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею за №528, на ім`я ОСОБА_1 , фактично належить ОСОБА_1 , а тому вимоги заявника про встановлення цього факту підлягають задоволенню.

Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 81, 315-319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Новокиївська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Богородицьке Снігурівського району Миколаївської області, державного акту на право постійного користування землею, виданого 24 травня 1994 року на підставі рішення Новокиївської сільської Ради народних депутатів Снігурівського району Миколаївської області від 31 березня 1994 року №10 та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею за №528, на ім`я ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення суду протягом двох днів з дня його складання надіслати учасникам справи.

Повне рішення складено 22 жовтня 2020 року.

Суддя О.П.Бодрова