ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №523/7301/19

Апеляційне провадження № 22-ц/813/4939/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря -Сороколет Ю.С.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 ,

представники позивача- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач-Компанія «ТАЙДВОТЕР КРЮІНГ ЛІМІТЕД»,

представники відповідача- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 19 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Сувертак І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов та заяви про закриття провадження у справі

В травні 2019 року ОСОБА_1 ,яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_6 ,звернулась до суду з уточненим в подальшому позовом до Компанії «ТАЙДВОТЕР КРЮІНГ ЛІМІТЕД», зареєстрованої на Кайманових островах, про відшкодування шкоди, завданої смертю.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_8 .

Позивач зазначила, що її чоловік 07 лютого 2017 року пройшов медичне обстеження в одному із медичних центрів м.Одеси та був визнаний придатним для праці на морських судах. В подальшому він працював за наймом Компанії «ТАЙДВОТЕР КРЮІНГ ЛІМІТЕД» (далі-іноземна компанія) на підставі трудової угоди від 28 травня 2018 року на посаді капітана судна. Під час рейсу ОСОБА_7 був госпіталізований до нейрохірургічної клініки м.Даммам Саудівській Аравії, де проходив лікування з 05 липня 2018 року. В ході лікування у чоловіка виявлено онкологічне захворювання, від якого він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилаючись на вказані обставини позивач, просила стягнути з Компанії «ТАЙДВОТЕР КРЮІНГ ЛІМІТЕД» на її користь в інтересах малолітнього сина:

-заборгованість із відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_7 з 06 серпня 2018 року по 02 травня 2019 року у розмірі 26 600 доларів США, що за курсом НБУ складає 704 634 грн.;

-шкоду, завдану смертю ОСОБА_7 , за три роки наперед за період з 03 травня 2019 року по 03 травня 2022 року у розмірі 108 000 доларів США, що за курсом НБУ складає 2 860 920 грн.;

-шкоду, завдану смертю ОСОБА_7 у розмірі 3 000 доларів США щомісячно з 04 травня 2022 року до 24 квітня 2033 року.

Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду, яку вона оцінила в розмірі 25 000 доларів США, що за курсом НБУ складає 662 250 грн. (а.с.1-5,51-55).

У відзиві на позов представник іноземної компанії ОСОБА_4 просив у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог (а.с.88-94).

В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 19 грудня 2019 року, представниками іноземної компанії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття провадження по справі, яке відкрито помилково, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства України (а.с.163-166).

Представник позивача, Бондар О.В. заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства Суворовським районним судом м.Одеси.

Короткий зміст судового рішення першої інстанції

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 19 грудня 2019 року заява про закриття провадження задоволена.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтерсах малолітнього ОСОБА_6 , до Компанії «TIDEWATER CREWING LIMITED» про відшкодування шкоди, завданої смертю, закрито на підставі п.1ч.1ст.255 ЦПК України (а.с.187-189).

Доводи апеляційної скарги та відзив на скаргу

В апеляційній скарзі представник Кочерженко ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Неправильність судового рішення мотивував порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Зокрема, апелянт, крім доводів, які викладені у позові, зазначив, що:

- відповідно до ч.3ст.28,ст.497 ЦПК України справа підлягає розгляду за місцем проживання позивачки на території України;

- ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлені підстави визначення підсудності справ судами України, тому у п.5 вказаної статті зазначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземними елементами, якщо у справі про відшкодування шкоди позивач-фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа-відповідач - місцезнаходження в Україні;

- висновки в п.18 трудової угоди позивачка, ані її представник не підписували, тому на них не розповсюджується обмеження щодо вибору юрисдикції (підсудності) для даного позову, в зв`язку з чим позивачка має право на звернення до Суворовського районного суду м.Одеси;

- судом порушено право позивачки доступу до суду відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (а.с.192-193).

У відзиві на позов представник ОСОБА_4 в інтересах іноземної компанії просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Зокрема, крім доводів, які викладені в заяви про закриття провадження, зазначив, що:

- трудова угода в цілому та окремі її положення не визнавались недійсними, на даний момент відсутнє рішення суду або іншого органу, який має повноваження вирішувати питання про недійсність договору, як в Україні, так і за її межами, а тому трудова угода зберігає свою силу для сторін, а також для позивача та відповідача;

- відповідач на території України не знаходиться, відсутні також його рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення;

- відсутні будь-які підстави для розгляду даної справи в судах України в порядку цивільного судочинства, в зв`язку з чим провадження у справі підлягало закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України;

- аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 520/6548/17, від 22 січня 2020 року по справі № 520/6549/17, від 11 грудня 2019 року по справі №520/6550/17;

- на позивачку розповсюджуються умови трудової угоди, яка була укладена її чоловіком, тому на вказані обставини звернута увага у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року по справі № 501/3065/16-ц про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, в якій відмовлено у задоволенні касаційної скарги на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 лютого 2018 року та постанови Апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2018 року;

- судом не порушено доступ позивачки до суду, оскільки доступ до правосуддя не може бути абсолютним, а певні процесуальні норми, якими встановлені обмеження, направлені на недопущення безладного руху судового процесу (а.с.220-228).

Сторони та їх представники про дату час та місце розгляду справи повідомлялись апеляційним судом належним чином, представник Кочерженко М.А. подав заяву про розгляд справи без його участі та про задоволення його скарги, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі на підставі п.1ч.1ст.255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки до правовідносин, між громадянином України та іноземною компанією може застосовуватись законодавство визначене у трудовій угоді, в якій визначено англійське законодавство та погоджено звернення до Високого Суду правосуддя в Лондоні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Судом встановлено, що між ОСОБА_7 та Компанією «ТАЙДВОТЕР КРЮІНГ ЛІМІТЕД» («Tidewater Crewing Limited», зареєстрованої на Кайманових островах) 28 травня 2018 року укладено трудову угоду, за умовами якої ОСОБА_7 наймається на посаду капітана. Місцем виконання роботи є Саудівська Аравія (а.с.11-20).

Відповідно до п.18 трудової угоди встановлено, що будь-які суперечки, які виникають у зв`язку з цією угодою, включаючи, але не обмежуючись позовами стосовно особистого травмування або смерті, вирішуються згідно англійського законодавства (але виключаючи англійське законодавство про конфлікти, що застосовує закон іншої юрисдикції) та передаються на розгляд Верховного Суду Правосуддя в Лондоні, який має виключну юрисдикцію у таких суперечках (а.с.19).

Таким чином згідно з п.18 трудової угоди, будь-які суперечки, які виникають у зв`язку із цією угодою, вирішуються згідно з англійським законодавством та передаються на розгляд Високого Суду правосуддя в Лондоні, який має виключну юрисдикцію у таких суперечках.

05 липня 2018 року ОСОБА_7 був госпіталізований та після недовготривалого лікування ІНФОРМАЦІЯ_2 помер (а.с.21-30).

10 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Компанії «ТАЙДВОТЕР КРЮІНГ ЛІМІТЕД» про відшкодування шкоди, завданої смертю.

Згідно з п.2ч.1ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент-ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється, зокрема, у формі, коли хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

Відповідно до п. 5 ч.1ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у тому числі, якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні.

Відповідно до ст.497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

На цивільні справи з іноземним елементом поширюються як загальні, так і спеціальні правила підсудності.

За ст.ст.75-77 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено договірну, загальну, альтернативну та виключну підсудність.

Зокрема, ст.76 цього Закону визначені підстави визначення підсудності справ судам України та зазначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст.77 Закону України «Про міжнародне приватне право»;

2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України;

4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні;

6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України;

12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Під час розгляду справи, судом першої інстанції правильно встановлено, що на території України відповідач Компанія «ТАЙДВОТЕР КРЮІНГ ЛІМІТЕД» не знаходиться (у тому числі - його філії або представництва), відсутні також його рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення.

Відсутні також і інші, передбачені ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» підстави визначення підсудності справ судам України, як і відсутні передбачені ст. 77 Закону підстави виключної підсудності судам України спорів з іноземним елементом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що спір з приводу стягнення з Компанії «ТАЙДВОТЕР КРЮІНГ ЛІМІТЕД» матеріальної та моральної шкоди, не підсудний судам України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 520/6548/17 (провадження № 61-137св19), від 11 грудня 2019 року у справі № 520/6550/17 (провадження № 61-43102св18), від 22 січня 2020 року у справі № 520/6549/17(провадження № 61-6846св19) в яких відповідачем по справі є Компанія «ТАЙДВОТЕР КРЮІНГ ЛІМІТЕД» («TIDEWATER CREWING LIMITED»).

Доводи апелянта про те, що висновки в п.18 трудової угоди позивачка та її представник не підписували, тому на них не розповсюджується обмеження щодо вибору юрисдикції (підсудності) для даного позову, тому позов підлягає розгляду Суворовським районним судом м.Одеси, за місцем проживання позивачки, є необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається із змісту трудової угоди, яка була укладена ОСОБА_7 з Компанією «ТАЙДВОТЕР КРЮІНГ ЛІМІТЕД» в п.18 зазначене застереження про вибір юрисдикції та права, що підлягає застосуванню до даного договору, та таким обраним правом є англійське право.

Так, в п.21 трудової угоди зазначено, що робітник засвідчує, що він прочитав, повністю зрозумів та приймає умови даної угоди, та, що у нього було достатньо часу для консультації перед підписанням цієї угоди.

Матеріали справи не містять доказів, що вказана трудова угода в цілому, ані окремі її положення визнані в судовому порядку недійсними, тому вказана трудова угода є дійсною як для позивача, так і для відповідача.

Враховуючи зміст п.п.18 та 21 трудової угоди, ОСОБА_7 та Компанія «ТАЙДВОТЕР КРЮІНГ ЛІМІТЕД» здійснили вибір права, що має застосовуватись до будь-яких спорів (в тому числі, щодо відшкодування моральної шкоди та стосовно особистого травмування або смерті), а також вибір юрисдикції для розгляду будь-яких питань, пов`язаних із Трудовою угодою, а саме - Верховний Суд Правосуддя в Лондоні.

Таким чином, між фізичною особою - громадянином України та іноземною юридичною особою було укладено трудовий договір, який містив умови про обрання юрисдикції та застосованого права, зокрема англійського права.

Отже, умови угоди щодо вибору застосованого права та юрисдикції відповідають ст.5 Закону України «Про міжнародне приватне право».

На вказані обставини звертає увагу Верховний Суд в постанові від 04 грудня 2019 року по справі №501/3065/16.

Тому безпідставними є доводи апелянта про порушення права позивачки щодо доступу до суду відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки реалізуючи ст.6Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене підстав для скасування ухвали суду з наведених в апеляційній скарзі доводів не вбачається, в зв`язку з чим ухвалу суду від 19 грудня 2019 року про закриття провадження необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кочерженка Максима Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 19 грудня 2019 року про закриття провадження залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2020 року.

Головуючий

Судді: