ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
У Х В А Л А

23 квітня 2020 року

м. Харків

справа №629/6377/19

провадження №22-ц/818/2831/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хлібне» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хлібне» до ОСОБА_1 , третя особа: Головне Управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання недійсним договору та зобов`зання повернути безпідставно набуте майно за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хлібне» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2020 року,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2020 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хлібне» - відмовлено.

На вказане рішення суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу.

Разом з апеляційною скаргою ТОВ Агрофірма «Хлібне» подало клопотання про забезпечення позову у справі.

Обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з пунктом 4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як на підставу вимог клопотання про забезпечення позову, ТОВ Агрофірма «Хлібне» посилалося на те, що предметом позовних вимог є визнання недійсною угоди та зобов`язання повернути нерухоме майно, а саме:

-нежитлову будівлю Свинарник №1 літ. Е-1 загальною площею 1062,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкту 39;

-нежитлову будівлю Свинарник №5 літ. Г-1 загальною площею 957,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкту 39;

-нежитлову будівлю Кормоцех № НОМЕР_1 літ. Ж-1 загальною площею 258,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкту 39.

Позивач вважає, що наразі існують об`єктивні та обгрунтовані підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки відповідач має намір здійснити відчуження зазначених нежитлових будівель, які фактично є предметом спору. При цьому незастосування заходів забезпечння позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

У зв`язку з цим Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хлібне» просило суд накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , а саме на:

-нежитлову будівлю Свинарник №1 літ. Е-1 загальною площею 1062,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкту 39;

-нежитлову будівлю Свинарник №5 літ. Г-1 загальною площею 957,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкту 39;

-нежитлову будівлю Кормоцех № НОМЕР_1 літ. Ж-1 загальною площею 258,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкту 39.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Матеріали справи свідчать про те, що вищезазначені нежитлові будівлі є предметом договору купівлі-продажу від 27.12.2016 року, який позивач просить визнати недійсним.

Враховуючи, що спір стосується нерухомого майна, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду, колегія суддів, приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову, виходячи із наявності дійсного спору між сторонами, та того, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Разом з тим колегія суддів вважає, що клопотання ТОВ Агрофірма «Хлібне» про забезпечення позову слід задовольнити частково, з огляду на таке.

Позивач просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, яке належить відповідачеві.

До видів забезпечення позову законом віднесено накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 150 ЦПК України), а також заборону вчиняти певні дії (пункти 2,4 частини 1 статті 150 ЦПК України).

Під арештом майна слід розуміти заборону розпорядження цим майном, а в певних випадках - і користування ним.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що найбільш виваженим і збалансованим, з урахуванням інтересів сторін і завдань цивільного судочинства, є обрання такого виду забезпечення позову як заборона відчуження спірного нерухомого майна.

При цьому колегія суддів виходить з того, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а також бере до уваги положення ст.ст.154,155, 156, 158, 159 ЦПК України про можливість заміни одного заходу забезпечення на інший, скасування заходів забезпечення, можливість застосування зустрічного забезпечення, за заявою відповідача та відшкодування збитків, заподіяних особі внаслідок застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149, 150 ч.1 п.6,365 ч.1 п.7 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хлібне» про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження у будь-який спосіб нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , а саме:

-нежитлову будівлю Свинарник №1 літ. Е-1 загальною площею 1062,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкту 39;

-нежитлову будівлю Свинарник №5 літ. Г-1 загальною площею 957,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкту 39;

-нежитлову будівлю Кормоцех № НОМЕР_1 літ. Ж-1 загальною площею 258,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкту 39.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку, визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук