Справа № 454/3327/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

розглянувши у відкриоому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить розірвати шлюб між сторонами та стягувати з відповідача на її користь аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову.

Позов мотивовано наступним.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 і син ОСОБА_4 .

В них різні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач зловживає спиртним, погрожує їй застосуванням фізичної сили, використовує зароблені грошові кошти на власні потреби, жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає тощо.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала.

Відповідач подав заяву, в якій просив підготовче судове засідання проводити у його відсутності. Надалі в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позов не подав.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

З досліджених в судовому засіданні свідоцтв про шлюб та про народження встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2007р. та у них є двоє неповнолітніх синів: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони не ведуть спільного гос¬подарства, не підтримують подружніх стосунків.

Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу.

Сім`я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому, шлюб слід розірвати.

Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи із ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на неповнолітніх дітей.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Окрім цього, у рішенні Європейського суду від 27.11.1992 року справі "Олсон проти Швеції" зазначається "що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Також, особлива увага повинна приділятися найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю, мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст.8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (Рішення Європейського суду від 07.08.1996 у справі "Йохансен проти Норвегії").

Оскільки, відповідачем не надано доказів наявності у нього на утриманні інших непрацездатних осіб, окрім спільних дітей сторін, в нього відсутні обмеження щодо характеру та умов праці, не навів жодних інших обставин, які мають істотне значення для справи, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів слід визначити в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) останнього, оскільки такий розмір буде достатнім для належного забезпечення першочергових потреб спільних неповнолітніх дітей сторін.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10.09.2007 року у Волсвинській сільській раді Сокальського району Львівської області, актовий запис №12.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 06.12.2019р. і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім)грн. 40коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім)грн. 40коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: с.Волсвин, Сокальський район, Львівська область.

Головуючий: М. Я. Адамович