Справа № 428/9389/19
Провадження № 2/428/1140/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстрований син позивача відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 2007 року не проживає за даною адресою, виїхав до Російської Федерації. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач не проживає тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку не знімається.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він сусід позивача, мешкає у квартирі АДРЕСА_2 . Позивач мешкає сама вже років 15. ОСОБА_4 - син позивача, якого він не бачив вже дуже давно, він не мешкає у квартирі позивача.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що позивач його сусідка, мешкає з нею на одному поверсі. Позивач мешкає одна. Сина позивачки ОСОБА_6 не бачив давно, вже 13-15 років. У під`їзді знає всіх мешканців, сидить часто на лавочці біля під`їзду і всіх бачить.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона сестра позивачки. Відповідач ОСОБА_2 її племінник. З 2005 року племінник постійно почав їздити до Російської Федерації на роботу у м. Москва. Більше 10 років племінник мешкає у ОСОБА_8 постійно. Позивач мешкає одна, відповідач не мешкає з нею. Вона часто буває у сестри, і речей відповідача не бачила у її квартирі.

Допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується копією свідоцтва № 2437 про право власності на житло від 27.12.1996 року, виданого сектором приватизації житла міськвиконкому Сєвєродонецької міської ради на підставі розпорядження від 20.12.1996 року № 2374, копією договору купівлі-продажу 1/2 частки квартири від 09.08.2019 року серії ННХ № 679022, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Хрипуном М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2100, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 176950672 від 09.08.2019.

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 12.08.2019 року № 16329 від 12.08.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради № 10550 від 02.10.2019, виданої Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що відповідач не проживає у вказаній квартирі, не є її власником, а існування реєстрації відповідача в квартирі позивача обмежує право власності, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0..1 від 15.08.2019 у сумі 768,40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя І. С. Посохов