Справа № 462/1320/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Палюх Н.М.

при секретарі Сех Г.В.

з участю відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям водою квартири

в с т а н о в и в:

26.02.2019 ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , уточнивши в подальшому позовні вимоги, про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належав двоповерховий житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 . При цьому, перший поверх житлового будинку (квартира АДРЕСА_7 ) належав ОСОБА_4 , а другий поверх ( квартира АДРЕСА_8 ) вказаного будинку належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . На першому поверсі вказаного будинку знаходиться житлова кімната, що в технічному паспорті від 05.12.2012 позначена під №1-4. В ніч з 28.09.2018 на 29.09.2018 вказана житлова кімната відповідачами була залита водою, де таке залиття тривало протягом двох діб, що внаслідок призвело до пошкодження стелі та осипання штукатурки у кімнаті. Вважає, що залиття квартири сталося внаслідок самочинного встановлення відповідачами сантехнічного приладдя, туалету та ванни над кімнатою № 1-4 . 01.10.2018 ЛКП «Нове» складено акт про залиття квартири. Крім цього, раніше розпорядженнями Залізничної районної адміністрації м.Львова від 15.06.2005 №569 та від 08.12.2015 №789 відповідачів було зобов`язано привести приміщення комори у попередній стан, однак на такі вимоги відповідачі не реагували. 30.09.2018 відповідачами було відремонтовано пошкоджену водопровідну трубу. Згідно звіту про оцінку відшкодування при залитті квартири від 06.10.2018 заподіяний збиток становить 4435,00 грн. Витрати на проведення експертизи становлять 700,00 грн., про що стверджується актом прийому-передачі робіт від 09.10.2018. Крім цього, ОСОБА_4 понесено витрати на додаткову електроенергію для роботи допоміжних засобів для просушування кімнати, що становить 245,49 грн. Враховуючи наведене, просить стягнути солідарно з відповідачів 4435,00 грн. заподіяної майнової шкоди, 245,49 грн. додатково понесених витрат на усунення наслідків затоплення квартири та 700,00 грн. витрат на проведення експертизи.

Ухвалою від 25.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання та надано відповідачам строк для подання відзиву.

12.04.2019 від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Зазначає, що факт залиття квартири на першому поверсі вона визнає, однак залиття квартири відбулося внаслідок тріщини водопровідної труби, яка знаходиться на кухні її квартири. Стверджує, що вона не могла запобігти залиттю квартири з вини ОСОБА_4 , оскільки кран для перекриття системи водопостачання до її квартири знаходиться у спільному коридорі, яким користується лише ОСОБА_4 , а тому вона не мала доступу до вказаного крану, хоча і намагалась це зробити. Крім цього, зазначає, що ОСОБА_4 неодноразово стукала по водопровідній трубі, а тому водопровідна труба з цих причин також могла тріснути. За цих обставин просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

18.07.2019 ухвалою суду провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивачки ОСОБА_4 , яка вибула з процесу у зв`язку із смертю.

18.02.2020 ухвалою суду відновлено провадження у справі ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

10.03.2020 ухвалою суду залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 , як спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_4 .

У судове засідання позивач та його представник не з`явився, однак представник позивача ОСОБА_5 надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , та відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить двоповерховий житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 , про стверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.07.2004 №4291384, від 29.07.2004 №4291412, від 19.10.2005 №8677081 та від 19.10.2005 №8677208. При цьому, перший поверх житлового будинку належав ОСОБА_4 , а другий поверх вказаного будинку належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що сторонами не заперечується та визнається.

Також, сторонами по справі не заперечується та відповідачкою ОСОБА_1 визнається, що в ночі з 28.09.2018 на 29.09.2018 внаслідок тріщини водяної труби на кухні квартири АДРЕСА_8 , відповідачами було залито водою житлову кімнату квартири №1 , що не припинялось протягом двох діб.

Відповідно до п. 2.3.6. «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005, № 76 у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, типова форма якого міститься в Додатку № 4 до зазначених Правил.

З акту складеного комісією ЛКП «Нове» від 01.10.2018 вбачається, що ними було обстежено житлову кімнату приватного будинку у АДРЕСА_7 , де проживала ОСОБА_4 , на предмет залиття квартирою АДРЕСА_8 , де проживає ОСОБА_1 . При обстеженні було виявлено підтьоки на стінах та стелі житлової кімнати квартири АДРЕСА_7 . Причини залиття невідомі, оскільки мешканка квартири АДРЕСА_8 не надала доступу для обстеження інженерних мереж.

З акту складеного ЛМКП «Львівводоканал» від 03.10.2018 №57588 вбачається, що при перевірці стану водопровідної та каналізаційної мережі по АДРЕСА_8 належної абоненту ОСОБА_1 , виявлено аварійний стан водяної труби під мийкою на кухні, яка тріснула 29-30 вересня 2018 року. Ремонтні роботи по ліквідації аварії були проведені 1-2 жовтня 2018 року. Санітарний стан ванни та санвузла задовільний та відповідає технічним нормам.

На підтвердження своїх доводів щодо розміру завданої майнової шкоди ОСОБА_4 до суду було надано звіт Приватного підприємства «Експерт Маш» про оцінку розміру відшкодування збитків при залитті квартири за адресою: АДРЕСА_7 , яка станом на 06.10.2018 становить 4435,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.

Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №572 від 08 жовтня 1992 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки, проводити за власні кошти ремонт квартири.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, судом встановлено, що залиття квартири ОСОБА_4 відбулося з вини відповідачів, які в силу закону мають нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідачка ОСОБА_1 , заперечуючи проти задоволення позову покликається на те, що затоплення квартири АДРЕСА_7 відбувалось з вини ОСОБА_4 , оскільки кран водопровідної труби, який перекриває систему водопостачання до квартири АДРЕСА_8 розміщений у спільному коридорі, яким користувалась виключно ОСОБА_4 , а тому з цих причин вона не мала до нього доступу для своєчасного зупинення витоку води з тріснутої труби. Крім цього, зазначає, що ОСОБА_4 неодноразово стукала по водопровідній трубі, а тому від цього труба також могла тріснути.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч. 2 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є, показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відповідно до ст.ст. 77-78 ЦПК України суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В свою чергу відповідачка ОСОБА_1 , крім доводів щодо відсутності у неї доступу до спільного коридору, в якому розміщений кран водопровідної труби до квартири АДРЕСА_8 , а також припущень, що ОСОБА_4 неодноразово стукала по водопровідній трубі, від чого водопровідна труба також могла тріснути, будь-яких доказів на підтвердження своїх таких заперечень до суду не надала, а тому такі доводи відповідачки ОСОБА_1 суд оцінює критично, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються жодними доказами.

Враховуючи, що причиною залиття належної позивачці квартири є пошкодження водопровідної системи, що сталося у квартирі відповідачів, а тому відповідачі, в силу закону, мають нести відповідальність за спричинену шкоду, в зв`язку з чим суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди. Доказів того, що залиття належної позивачу квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідачів, суду не надано та в судовому засіданні не здобуто.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дулика М.Б. від 23.06.2019 позивачка ОСОБА_4 померла, про що 29.07.2019 заведено спадкову справу №15/2019. Спадкоємцем першої черги є син спадкодавця - ОСОБА_2 , який прийняв спадщину в установлений законом спосіб та строки.

10.03.2020 ухвалою суду залучено до участі до розгляду справи правонаступника ОСОБА_2 як спадкоємця після смерті позивачки ОСОБА_4 .

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Таким чином, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.( ст. 1261 ЦК України)

Враховуючи наведене вище, а також той факт, що ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , до якого перешли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві, а тому суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід солідарно стягнути відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 4435,00 грн.

Щодо позовної вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_2 додатково понесених витрат на усунення наслідків затоплення в розмірі 245,49 грн. то суд дійшов наступних висновків.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_4 понесла витрати на додаткову електроенергію для роботи допоміжних засобів для просушування кімнати на протязі двох місяців, що становить 245,49 коп. Вказана сума коштів виходить із різниці оплати електроенергії по лічильнику за вересень, жовтень, листопад місяць. Зокрема, в вересні 2018 року оплата за електроенергію становила 41,45 грн., в жовтні становила 196,84 грн., а в листопаді становила 90,10 грн. На підтвердження вказаної обставини в додаток до позовної заяви долучено копії квитанцій за оплату електроенергії за вказаний період.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Загальними підставами, наявність яких є необхідною для всіх випадків відшкодування шкоди, є: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина заподіювача шкоди. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Однак, в супереч наведеного, жодного належного та допустимого доказу, що на протязі двох місяців ОСОБА_4 використовувались допоміжні електроприлади для просушування кімнати після її затоплення та за вказаний період такими електроприладами було спожито електроенергію на загальну суму 245,49 коп., до суду не надано.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що в частині позовної вимоги про солідарне стягнення з відповідачів додатково понесених витрат на усунення наслідків затоплення в розмірі 245,49 грн. задоволенню не підлягає.

Крім цього, позивач просить солідарно стягнути з відповідачів витрати на проведення експертизи в розмірі 700,00 грн.

Згідно до ч.1 ст.140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на оплату звіту про оцінку розміру відшкодування збитків при залитті кімнати від 06.10.2018 ОСОБА_4 було надано акт приймання-передачі робіт.

Разом з тим, до позову не долучено весь обсяг документів, які б підтверджували понесені ОСОБА_4 витрат на оплату звіту про оцінку розміру відшкодування збитків при залитті кімнати від 06.10.2018, а саме не надано платіжні документи про оплату таких послуг, а тому суд позбавлений можливості визначити розмір грошової компенсації понесеної ОСОБА_4 у зв`язку із оплатою послуг по складанні вказаного звіту.

За таких обставин позовна вимога про стягнення з відповідачів солідарно витрати на проведення експертизи в розмірі 700,00 грн. не підлягає задоволенню, оскільки такі витрати непідтверджені належними та допустимими доказами.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_2 4435,00 грн. майнової шкоди.

ОСОБА_4 на момент пред`явлення позову до суду була інвалідом 2 групи, що підтверджується копією довідкою МСЕК № 407931 від 10.12.2018.

На підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, сплачений судовий збір підлягає стягненню пропорційно задоволених позовних вимог.

За вказаних обставин, враховуючи, що позовні вимоги судом задоволено частково, а тому з відповідачів на користь держави слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме по 364 грн. судового збору з кожного, оскільки ОСОБА_4 при подачі позову звільнена від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 81, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4435 /чотири тисячі чотириста тридцять п`ять/ грн. майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь держави по 364 грн. судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_8 .

Повне судове рішення складено 28.04.2020 року.

Суддя: