печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Бортницької В.В.,

з участю секретаря Бондаренко О.В.

розглянувши справу № 757/46424/17-ц за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 , третя особа: Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області - про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2017 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до Миколаївського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - відповідач-1, Філія), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2, ОСОБА_2 ), третя особа: Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області, в якому просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно, що складається з вкладу померлого ОСОБА_3 у Державному ощадному банку України з нарахованими відсотками.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 02.11.2010 ОСОБА_3 уклав з відповідачем депозитний договір на суму 11 763,00 грн. Крім того, ОСОБА_3 залишив заповідальне розпорядження на депозитний рахунок на позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на зазначений депозитний рахунок. Постановою державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Шевченко К.М. від 24.03.2017 ОСОБА_1 (після одруження ОСОБА_1 ) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на майно (депозитний вклад), яке залишилось після смерті ОСОБА_3 . За цих підстав позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження за позовом відкрито 04.09.2017, зважаючи на положення п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII) розгляд відбувається за правилами після набрання чинності редакції ЦПК України відповідно до Закону №2147-VIII.

У відзиві до позову, представник відповідача-1 зазначив, що у своїй позовній заяві позивач зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину, до складу якої входить, зокрема, право на вклад, розміщений в АТ «Ощадбанк», державним нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачу відмовлено. Крім того, позов пред`явлено до філії - Миколаївське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», однак в сенсі ст. 95 ЦК України філія не є юридичною особою, не може виступати стороною у справі. За цих підстав позов не підлягає до задоволення

Відповідач ОСОБА_2 будучи повідомленим про відкриття провадження у справі відзив до позовної заяви не подав.

Третя особа будь-яких заперечень до позову не подала.

Відповідно до Розпорядження від 25.06.2018 № 437, у зв`язку з закінченням повноважень судді Москаленко К.О. в межах п`ятирічного строку призначено повторний автоматичний розподіл справи ОСОБА_1 до Миколаївського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 , третя особа: Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області - про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 33ЦПК України для розгляду зазначеної справи визначено суддю Бортницьку В.В.

Ухвалою від 02.07.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 , третя особа: Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області - про визнання права власності на спадкове майно - прийняти до провадження судді. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 31.10.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач до судового засідання не прибула. У заяві поданій до суду просила розгляд справи проводити у її відсутність, вимоги позову просить задовольнити.

Представник АТ «Ощадбанк» просив суд розглядати справу у відсутність представника Банку. Рішення ухвалити відповідно до наданих сторонами матеріалами.

ОСОБА_2 до судового засідання не прибув. У заяві, поданій до суду, погодився на розгляд справи у його відсутність.

Третя особа у заяві поданій до суду просила розгляд справи проводити у відсутність представник, рішення ухвалити на підставі наявних матеріалів справи.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 02.11.2010 відкрив у ВАТ «Державний ощадний банк України» в м. Миколаїв депозитний вклад. Також ОСОБА_3 було залишено заповідальне розпорядження на вказаний депозитний рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

У березні 2017 року ОСОБА_1 (після одруження ОСОБА_1 ) звернулась до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на ім`я позивача після смерті - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , на майно, яке складається з депозитного рахунку, який знаходиться в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Постановою від 24.03.2017 державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Шевченко К.М. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 . Постанова нотаріуса вмотивована тим, що позивач в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України не подавала до нотаріальної заяву про прийняття спадщини. Крім того, згідно повідомлення банку померлим ОСОБА_3 залишено заповідальне розпорядження на депозитний рахунок на ім`я ОСОБА_1 , однак у наданому нотаріусу паспорті зазначено прізвище ОСОБА_1

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

За змістом ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

Згідно положення про філію - Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України » філія - Миколаївське обласне управління є відокремленим структурним підрозділом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», що не має статусу юридичної особи і здійснює на території Миколаївської області/регіону від імені та в інтересах банку діяльність згідно з Законом України «Про банки і банківську діяльність» на підставі цього положення та відповідно до Статуту банку.

Отже філія - Миколаївське обласну управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в розумінні ст. 95 ЦК України не є юридичною особою, відтак воно не може виступати стороною у справі в розумінні статті 48 ЦПК України. Ці обставини, свідчать про не належність відповідача-1 у спірних правовідносинах.

Позивач був повідомлений про обставини неналежності відповідача-1, оскільки Філія у своєму відзиві до позовної заяви зазначає про ці обставини. Вказаний відзив 26.07.2018 надісланий на адресу позивача (а.с. 112-120).

Суд не наділеним правом з власної ініціативи замінювати неналежного відповідача. Під час розгляду позивач своїм правом відповідно до ст. 51 ЦПК України не скористався.

Щодо позовних вимог позивача до відповідача ОСОБА_2 то обставини встановлені судом, не дають підстав стверджувати, що відповідач-2 порушив права чи інтереси позивача.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частина 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом п. 1 ч. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до статті 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За змістом п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2007 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В постанові державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Шевченко К.М. в резолютивній частині зазначено, що можливість оскарження відмови у вчинені нотаріальної дії, яка розглядається за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, зважаючи на правовідносини, що виникли, захист прав та інтересів позивача повинен здійснюватися у тому правовому порядку, як це визначено ст. 50 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи вище викладене, оскільки позов пред`явлений не до належного відповідача, а також не встановлено порушення прав та інтересів позивача відповідачем-2, відсутні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимоги.

В силу положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

У разі понесення судових витрат відповідачем вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 50 Закону України «Про нотаріат», ст. 126, 1217, 1218 ЦК України ст.ст. 2-5, 7-13, 17, 43, 44, 49, 53, 54, 76-81, 141, 258, 262, 264,265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Миколаївського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 , третя особа: Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області - про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Бортницька