Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1263/20

2/330/320/2020

"09" вересня 2020 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Федорець С.В.

при секретарі - Шеліповій Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні у смт Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: невідомий) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визначення часток у праві власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про про визначення часток у праві власності, за наступними підставами.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 06.10.21016 року у цивільній справі № 330/1740/16-ц за позовом позивача до Кирилівської сільської ради за участю третьої особи ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом було встановлено факт постійного проживання позивачки зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за нею в порядку спадкування за законом право власності на 2/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2016 року АДРЕСА_1 має іншу назву і на даний час це АДРЕСА_1. На підставі вказаного вище судового рішення позивачкою було зареєстрованого право власності на 2/5 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та виготовлено оновлену технічну документацію. Відповідачці належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 33/50 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час, в ході підготовки документів для оформлення права власності на земельну ділянку, на якій розташована належна позивачці частки житлового будинку та приведення у відповідність технічної документації на житловий будинок виникли перепони з огляду на те, що зареєстровані за позивачкою та відповідачем частки житлового будинку не зводяться в єдине. Так рішенням виконавчого комітету Кирилівської селищної Ради народних депутатів № 3 від 08.07.19873 року було встановлено, що ОСОБА_5 належить 2/5 частин житлового будинку, а ОСОБА_4 належить 3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 ; на підставі договору купівлі-продажу від 1983 року ОСОБА_5 передає у власність ОСОБА_3 2/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 ; на підставі договору дарування від 08.08.1986 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 належні йому 2/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Таким чином, станом на 08.08.1986 рік померла мати позивачки була єдиним власником житлового будинку АДРЕСА_1 , з урахуванням того, що 3/5 частин належали їх на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08.07.1983 року, а 2/5 частин належали на підставі договору дарування від 08.08.1986 року. В подальшому спеціалістами бюро технічної інвентаризації було складено розрахунок ідеальних часток і частки, з яких складалось право власності ОСОБА_4 на спірний житловий будинок було визначено не як 2/5 та 3/5 частин, а відповідно 17/50 та 33/50 частин. На підставі договору купівлі-продажу будинку від 21.04.1987 року ОСОБА_4 передає у власність ОСОБА_6 33/50 частин житлового будинку. Вказані 33/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в теперішній час належать відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інша частина житлового будинку так і залишилась визначеною та зареєстрованою в органах державної реєстрації за померлою матір`ю позивачки як 2/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Оскільки на момент смерті позивачки за нею було зареєстровано право власності на 2/5 частин житлового будинку, позивачка і успадкувала 2/5 частин житлового будинку, які згідно розрахунку ідеальних часток відповідають 17/50 частинам житлового будинку АДРЕСА_1 . Таким чином, в зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в теперішній час зареєстровано за позивачкою на 2/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , а за відповідачкою зареєстровано 33/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 неможливо привести до єдиного в цілому житловий будинок. З огляду на вищевказані невідповідності у визначеннях часток у праві власності на житловий будинок позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про встановлення розміру часток у праві спільної власності.

На підставі викладеного, позивачка просить встановити, що частка ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на житловий будинок АДРЕСА_1 становить 17/50 частин.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і наполягає на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву із проханням розглядати справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі і проти їх задоволення не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

За наявними у справі матеріалами судом було встановлено наступне.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 06.10.21016 року у цивільній справі № 330/1740/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Кирилівської сільської ради за участю третьої особи ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 2/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 2016 року АДРЕСА_1 має іншу назву і на даний час це АДРЕСА_1.

На підставі вказаного вище судового рішення позивачкою було зареєстрованого право власності на 2/5 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та виготовлено оновлену технічну документацію.

Відповідачці ОСОБА_2 належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 33/50 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час, в ході підготовки документів для оформлення права власності на земельну ділянку, на якій розташована належна позивачці частки житлового будинку та приведення у відповідність технічної документації на житловий будинок виникли перепони з огляду на те, що зареєстровані за позивачкою та відповідачем частки житлового будинку не зводяться в єдине.

Так рішенням виконавчого комітету Кирилівської селищної Ради народних депутатів № 3 від 08.07.19873 року було встановлено, що ОСОБА_5 належить 2/5 частин житлового будинку, а ОСОБА_4 належить 3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 ; на підставі договору купівлі-продажу від 1983 року ОСОБА_5 передає у власність ОСОБА_3 2/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 ; на підставі договору дарування від 08.08.1986 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 належні йому 2/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином, станом на 08 серпня 1986 рік померла мати позивачки була єдиним власником житлового будинку АДРЕСА_1 , з урахуванням того, що 3/5 частин належали їх на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08 липня 1983 року, а 2/5 частин належали на підставі договору дарування від 08 серпня 1986 року.

В подальшому спеціалістами бюро технічної інвентаризації було складено розрахунок ідеальних часток і частки, з яких складалось право власності ОСОБА_4 на спірний житловий будинок було визначено не як 2/5 та 3/5 частин, а відповідно 17/50 та 33/50 частин.

На підставі договору купівлі-продажу будинку від 21.04.1987 року ОСОБА_4 передає у власність ОСОБА_7 33/50 частин житлового будинку. Вказані 33/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в теперішній час належать відповідачці ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Інша частина житлового будинку так і залишилась визначеною та зареєстрованою в органах державної реєстрації за померлою матір`ю позивачки ОСОБА_4 як 2/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Оскільки на момент смерті матері позивачки ОСОБА_4 за нею було зареєстровано право власності на 2/5 частин житлового будинку, позивачка і успадкувала 2/5 частин житлового будинку, які згідно розрахунку ідеальних часток відповідають 17/50 частинам житлового будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином, в зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в теперішній час зареєстровано за ОСОБА_1 на 2/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , а за відповідачкою ОСОБА_2 зареєстровано 33/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 неможливо привести до єдиного в цілому житловий будинок.

З огляду на вищевказані невідповідності у визначеннях часток у праві власності на житловий будинок позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про встановлення розміру часток у праві спільної власності.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної власності викладено в ч.1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними і визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що, оскільки відповідачем позов визнано повністю, сам позов обгрунтований належним чином, то відповідно існують підстави для його задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 317, 321, 356 ЦК України, ст.ст. 3, 175 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: невідомий) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визначення часток у праві власності, - задовольнити повністю.

Встановити, що частка ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на житловий будинок АДРЕСА_1 становить 17/50 частин.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - у той же строк з дня отримання копії рішення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: