Справа № 456/3682/19 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 22-ц/811/639/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Шандри М.М.

за участі секретаря: Фейір К.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1 500 грн. щомісячно і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В обґрунтування вимог позовної заяви покликалася на те, що за час спільного проживання з відповідачем у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом від 15 липня 2019 з відповідача щомісячно стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Вона не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, інших джерел доходу, окрім як від соціальних виплат не має.

Вказувала, що ОСОБА_1 є особою працездатного віку, має постійний дохід, тому має реальну можливість надавати допомогу на її утримання.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 січня 2020 року позов ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн щомісячно, починаючи стягнення з 19.09.2019, і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те відповідач не має постійного місця праці, а має нерегулярний, мінливий дохід, що підтверджується трудовою книжкою відповідача, довідкою Стрийського міськрайонного центру зайнятості від 06.07.2018 року за № 2245 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім цього зазначає, що суду надано медичні довідки, які свідчать про незадовільний стан здоров`я відповідача та докази, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. Отже, відповідач, фактично довів, що у нього відсутня можливість надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років.

Вказує, що матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

На думку скаржника позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження наявності у відповідача доходів, достатніх для стягнення з нього аліментів на утримання дружини, а відповідач зі свого боку надав достатньо доказів, які свідчать про те, що стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1000 грн. в місяць, поставлять його в скрутне матеріальне становище.

Просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження від 14 травня 2013 (а.с.24).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 25 серпня 2017 (серія НОМЕР_2 ) (а.с.4).

Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2018 з ОСОБА_1 стягуються на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 червня 2018 і до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття (а.с.25-27).

Судовим наказом Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 липня 2019 наказано стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 19 червня 2019 і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.5).

Як вбачається з довідки Стрийського міськрайонного центру занятості №2245 від 06 липня 2018, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06 липня 2018 та копії трудової книжки ОСОБА_1 за період з 01 січня 2018 по 30 червня 2018 не зареєстрований в якості безробітного в жодному з центрів зайнятості України і допомогу по безробіттю не отримував. Фізичною особою-підприємцем не зареєстрований. В трудовій книжці записи 18 серпня 2017 відсутні (а.с.29, 30, 31-32).

Протокол КТ -обстеження та записи у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого свідчать про те, що станом на грудень 2017 року у ОСОБА_1 виявлені захворювання (а.с.33, 34).

Згідно із ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відсутність у ОСОБА_1 постійного місця працевлаштування не є достатнім доказом відсутності у нього доходів.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, право позивача на матеріальне утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, й встановлені обставини справи, а саме, що дитина проживає з позивачкою, позивач на даний момент не має можливості працювати, оскільки здійснює догляд за спільною з відповідачем дитиною, яка не досягла трьохрічного віку, а ОСОБА_1 є особою працездатного віку не зареєстрований в якості безробітного в жодному з центрів зайнятості України і допомогу по безробіттю не отримував, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 може надавати ОСОБА_3 матеріальну допомогу в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Доводи скаржника стосовно проблем зі станом здоров`я колегія суддів не приймає до уваги, оскільки наявні в матеріалах справи документи підтверджують цю обставину станом на грудень 2017 року, однак в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б свідчили про те, що на даний час у ОСОБА_1 є проблеми зі здоров`ям і що він, у зв`язку з цим, несе матеріальні витрати.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Шандра М.М.