ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4614/20 Справа № 201/1661/20 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2020 року про залишення позовної заяви без руху

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргів по зарплаті за 2011 рік, встановлення обставин наявності в наказі тексту,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргів по зарплаті за 2011 рік, встановлення обставин наявності в наказі тексту залишено без руху, оскільки позивачем при подачі позовної заяви до суду не було дотримано вимог ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; не зазначено відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не надано підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; не сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн та не надано доказів про його сплату за вимогу про встановлення обставин наявності в наказі тексту, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн). Зазначено реквізити для сплати судового збору.

Не погодившись з такою ухвалою, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2020 року про залишення без руху для сплати судового збору 840,80 грн позовної заяви про стягнення боргу по зарплаті за 2011 р. в розмірі двох державних гарантій як таку, що перешкоджає руху справи. Позов направити до того ж суду для продовження розгляду в межах фактично заявленої позовної вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за подання позову про стягнення заробітної плати судовий збір не сплачується. Районний суд ухвалою від 20 лютого 2020 р. на свій розсуд доповнив предмет позову зазначенням фактично відсутньої у позовній заяві вимоги «встановлення обставин наявності в наказі тексту» і з посиланням на останню залишив позов без руху для сплати судового збору 840,40 грн.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до ДНУ імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України з позовними вимогами щодо стягнення боргу по заробітній платі за 2011 рік та встановлення обставини наявності в наказі № 2 від 03.01.1990 р. певного тексту.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак, позивачем, окрім вимоги про стягнення заробітної плати, заявлено немайнову вимогу щодо встановлення обставини наявності в наказі № 2 від 03.01.1990 р. певного тексту, за яку Законом України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно залишено позовну заяву без руху з підстав несплати позивачем судового збору за розгляд немайнової вимоги.

Доводи апеляційної скарги позивача в цій частині висновки суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, передбачених ст.376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення в оскаржуваній частині колегією суддів не встановлено, тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін в оскаржуваній частині.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2020 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова