Ухвала

27 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 757/27977/19-ц

провадження № 22-ц/824/6133/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги представника Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, - ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року у справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, заінтересовані особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року представник ГУ ДФС у Дніпропетровській області- ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 21 січня 2020 рокупредставник заявника звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк до 10 квітня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для наведення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, надання суду відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку. Зазначено також про необхідність надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали 14 квітня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання головного державного інспектора відділу супроводження судових спорів за плановими перевірками управління правового забезпечення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області Юрія Резнікова, в якому останній просить відстрочити сплату судового збору до закінчення перегляду справи у Київському апеляційному суді та поновити строк на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне.

Згідно конверту, в якому надійшла апеляційна скарга та який міститься на аркуші справи 110, апеляційна скарга подана заявником 26 грудня 2019 року. При цьому, відомості про отримання Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, копії оскаржуваного рішення у матеріалах справи відсутні. З пояснень апелянта вбачається, що копію рішення суду першої інстанції заявником отримано 21 грудня 2019 року, а тому, за відсутності в матеріалах справи інших доказів отримання копії оскаржуваного рішення, суд доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є підставою для його поновлення.

Щодо клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Обґрунтовуючи підстави для відстрочення сплати судового збору, заявник посилається на те, що Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області є бюджетною установою та зазначає, що станом на 09 квітня 2020 року кошти на сплату судового збору Головному управлінню Державної податкової служби у Дніпропетровській області державою не виділено.

На підтвердження відсутності кошторису на 2020 рік та фінансування, в тому числі і на сплату судового збору, заявник, зокрема, надає копію службової записки Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якій зазначено про відсутність станом на 10 січня 2020 року постійного кошторису на 2020 рік та фінансування, а також виписку з Державної казначейської служби за 14 лютого 2020 року, згідно якої вихідний залишок становить 10 055 826,97 грн.

За змістом частини першої статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частино першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки коли суд може звільнити особу від сплати судового збору, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (пункт 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» (Shishkovv. Russia).

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Додані заявником до клопотання документи датовані січнем та лютим 2020 року та не свідчать про відсутність коштів на сплату судового збору станом на час подання клопотання про відстрочення сплати судового збору.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв?язку із зазначеним, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати. Окрім того, заявником не підтверджено, що Головне управління Державної податкової служби матиме на рахунку грошові кошти для оплату судового збору до закінчення перегляду даної справи судом апеляційної інстанції.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, додані заявником докази, суд доходить висновку, що доводи, наведені апелянтом, не дають підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Ураховуючи наведене, заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору не містить достатніх доводів, які б відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» могли бути підставою для відстрочення сплати судового збору, тому у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Таким чином, за подання апеляційної скарги апелянту необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 440,75 грн на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача UA0026010 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

З огляду на викладене, апелянту необхідно надіслати на адресу суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який відповідатиме вищевказаним нормам закону.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За вказаних обставин, апелянту слід продовжити строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Поновити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року.

У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Продовжити Головному управлінню Державної податкової служби у Дніпропетровській області строк до 27 травня 2020року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець