Справа № 753/9930/19
"12" жовтня 2020 р. м. Київ
Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Савлук Т. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі Ріелт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Товариство з додатковою відповідальністю «Профі Ріелт», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 22 628,41 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6921 грн.
14 вересня 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва постановлено ухвалу про направлення цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі Ріелт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, до Дніпровського районного суду м. Києва за підсудністю.
25 жовтня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, а конверт разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст.279 ЦПК України.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до норм статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором..
Як вбачається з матеріалів справи, що 02 лютого 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Профі Ріелт» та ОСОБА_1 укладеного Договір про надання послуг.
Відповідно до п. 1.1 Договору, Виконавець (ТОВ «Профі Ріелт») за завданням Замовника ( ОСОБА_1 ) зобов`язується надати послуги, спрямовані на організацію щодо продажу об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з пунктом 1.2 Договору, сторони досягли обопільної згоди щодо початкової вартості об`єкту, яка буде оголошуватися виконавцем при проведені переговорів з третіми особами, у тому числі в засобах масової інформації - грошові кошти в розмірі, що є еквівалентом 32 000 дол. США за курсом на день підписання цього договору.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Розділом 2.2. Договору, визначені обов`язки замовника, до яких, зокрема, входить п.п. 2.2.1 не проводити ремонтні та інші роботи, пов`язані з перебудовою (переобладнанням) об`єкту, а також не проводити інші дії, які можуть вплинути на вартість об`єкту, а саме: не демонтувати та не змінювати сантехнічні системи і обладнання; не розбирати, не змінювати повністю або частково паркетні та (або) інші покриття, засклення балконів і лоджії; не демонтувати газове та електричне обладнання об`єкту; не демонтувати удосконалення, що зроблені на момент підписання договору, такі як телефоні лінії, кабель телевізійної антени, вентиляційні системи і тощо; не здавати об`єкт в оренду, нікого не реєструвати на об`єкті.
Відповідно до п.п. 2.2.3. Договору, у разі самостійного знаходження покупця повідомити про це виконавця, з обов`язковим залученням останнього в якості свого єдиного представника з продажу об`єкту.
Відповідно до п.п. 2.2.6. Договору, сплатити послуги виконавця в розмірі «-» відсотків від вартості об`єкту, зазначеної в п. 1.2 цього Договору.
Згідно з пунктом 5.4 Договору, останній дійсний до 02 квітня 2019 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 28 лютого 2019 року уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , про що свідчить запис в реєстрі речових прав на нерухоме майно, без притягнення виконавця в якості свого єдиного представника з продажу об`єкта. Доказів протилежного суду не надано.
Договір купівлі-продажу квартири був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигрін А.О., індексний номер 30498621 від 28 лютого 2019 року.
На підтвердження виконання наданих інформаційно-консультаційних послуг ТОВ «Профі Ріелт» для ОСОБА_1 19 березня 2019 року було направлено Акт здачі-приймання наданих послуг від 19 березня 2019 року, рахунок за Договором про надання послуг від 19 березня 2019 року, які було повернуто на адресу позивача у зв`язку із закінченням терміну зберігання цінного листа із описом вкладення).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Відповідно до Акту здачі-приймання наданих послуг від 19.03.2019 року: «Виконавцем, відповідно до вимог Договору про надання послуг від 02 лютого 2019 року, надані інформаційно-консультативні послуги що направлені на продаж об`єкту нерухомого майна, а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 28 лютого 2019 року було укладено договір купівлі-продажу квартири, відносно якої було надано Замовнику інформаційно-консультаційні послуги, а тому у відповідності до п.п. 3.2 даного договору, -
Виконавцем повністю виконані його зобов`язання, що підтверджується цим Актом, і жодних претензій з боку Замовника немає.
Відповідно до п.п. 3.2 Договору Замовник, у разі підписання договору щодо Об`єкту з Покупцем або іншими особами, у відсутність Виконавця, і не притягнення Виконавця в якості свого єдиного представника з продажу .Об`єкту зобов`язується оплатити послуги Виконавця в розмірі двох з половиною відсотків від вартості Об`єкта зазначеної в п. 1.2. цього Договору.
Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази не доводять наявність порушень Договору в діях відповідача, що дало би підставі стягнути відшкодування відповідно до п.п. 3.2. Договору. Крім того, Акт здачі-приймання наданих послуг від 19.03.2019 року суд не приймає до уваги і визнає його не належним доказом, оскільки вище зазначений документ не засвідчений відповідачем, що свідчить про не погодження відповідача з інформацією, яка міститься у Акті здачі-приймання наданих послуг від 19.03.2019 року, а тому не може бути прийнята як належний доказ .
Крім того, позивачем не надано розрахунок заборгованості та підстави нарахування, що позбавило суд перевірити суму заборгованості, що ставить під сумнів взагалі існування вище зазначеної заборгованості.
Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України три процента річних та індекс інфляції за час прострочення зобов`язання, то слід вказати наступне
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі Ріелт» про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 132,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 421,41 грн., є похідними від основних його вимог про стягнення заборгованості за Договором про надання послуг, у задоволенні яких судом відмовляється, то вказані вимоги позивача також не підлягають задоволенню.
З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, з огляду на те, що договором не визначено процентну сплату послуг виконавця, у зв`язку з чим в позові про стягнення заборгованості за договором про надання послуг від 02 лютого 2019 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Профі Ріелт» та ОСОБА_1 необхідно відмовити.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України)
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особа, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.
Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
За таких обставин, враховуючи не доведеність позивачем заявлених вимог, а також враховуючи відсутність будь-яких належних та допустимих письмових доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі Ріелт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні як первісного, так і зустрічного позову в повному обсязі.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.3, 11, 202, 205, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 10, 49, 76-81, 89, 141, 264 - 265, 274, 279, 280, 284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі Ріелт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Уразі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.