Справа №464/1962/20
пр № 2/464/907/20
У Х В А Л А

23 квітня 2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», в якому просить стягнути з відповідача на його користь 128066,66грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок його незаконного переведення на іншу посаду, виконання ним нижче оплачуваної роботи до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, та позбавлення його на цей період частини заробітної плати.

Так, ухвалою судді від 15 квітня 2020 року вищезазначену позовну заяву було залишено без руху, з наданням десятиденного строку з дня отримання ухвали, для усунення недоліків позовної заяви вказаних у мотивувальній частині ухвали.

На виконання вимог ухвали судді, 21 квітня 2020 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків, однак, так і не виконано вимог зазначеної ухвали в повному обсязі, зокрема не надано оригінал документу про сплату судового збору за місцем розгляду справи відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду позивач ОСОБА_1 , як на підставу звільнення його від сплати судового збору посилається на п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до змісту якої: від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Однак, предметом позову пред`явленого до суду є не відшкодування шкоди заподіяної каліцтвом чи ушкодженням здоров`я, а відшкодування моральної шкоди внаслідок незаконного переведення на нижче оплачувану роботу до встановлення стійкої втрати професійної працездатності.

А відтак, правовідносини, що склались між сторонами, є трудовими та врегульовані нормами Кодексу законів про працю України (КЗпП України). Зокрема, ч.1 ст.237-1 КЗПП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За таких обставин положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на вказані правовідносини.

Так, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі. Аналогічний висновок міститься в Постанові Верховного суду України від 30.11.2016р.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач не звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840, 40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510 грн.) (п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Позивачем визначено ціну позову у розмірі 128066,66 грн.

Таким чином, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачем має бути сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 1 відсотку від ціни позову, тобто у розмірі 1280,66 грн.

За таких обставин, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про відшкодування моральної шкоди, повторно слід залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Окрім цього, заява про усунення недоліків подана позивачем ОСОБА_1 21 квітня 2020 року містить численні образливі, погрозливі та провокативні висловлювання на адресу суду першої інстанції (головуючого судді), що виходить за межі легітимної критики, є проявом неповаги до суду, зловживанням позивачем його процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства, а тому вважаю за необхідне роз`яснити позивачу наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті).

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Аналогічний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92 цс19) та постанові від 07 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19, провадження № 11-632заі19.

З огляду на наведене, продовження вчинення таких дій позивачем ОСОБА_1 суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання ним ухвали, для усунення недоліків позовної заяви вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Повна ухвала суду складена та підписана суддею 23 квітня 2020 року.

Суддя Б.Р. Мичка