справа № 208/5414/20
№ провадження 2-з/208/95/20
УХВАЛА

12 серпня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

за участю секретаря Вілкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання договору недійсним», -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться цивільна справа за вищевказаним позовом, у якому позивач просить суд визнати недійсним договір дарування квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між батьком позивача та відповідачем.

Одночасно із позовом позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій, посилаючись на те, що відповідач має реальну можливість реалізувати чи переоформити спірне нерухоме майно, просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на вищевказану квартиру.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд, і, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень, наданих у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, вищевказані норми ЦПК України, зокрема ст.149 ЦПК України визначають певні умови, за наявності яких суд має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

При цьому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як встановлено судом в ході розгляду даної заяви, згідно Інформаційної довідки №218150480 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.07.2020р., право власності на спірне майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за відповідачем по даній цивільній справі - ОСОБА_2 .

Вищенаведене, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку про те, що, вид забезпечення позову, який просить вжити позивач - передбачений п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України; є співмірним із заявленими позивачем вимогами; забезпечує збалансованість інтересів сторін; має зв`язок із предметом позовних вимог; не порушує інтересів осіб, які не приймають участь у розгляді справи, та, водночас, є заходом, який може забезпечити охорону матеріально-правових інтересів позивача до розгляду спірного питання по суті.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що, дана заява про забезпечення позову є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити відповідачу та будь-яким третім особам будь-яке відчуження та розпорядження вищезазначеним нерухомим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів, роз`яснивши про те, що, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Нельга Д. В.