КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/6794/20 Головуючий у І інстанції Луценко О.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду першої інстанції з вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30.08.2010 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. В ухваленому рішенні сума заборгованості за кредитним договором, яка стягнута з відповідача на користь позивача зазначена в гривнях (524 722,65 грн.), а в позовних вимогах позивач зазначив суму заборгованості в доларах США (валюті кредиту) одночасно вказавши еквівалент у гривнях (66211,06 доларів США, що за офіційним курсом НБУ є еквівалентом 524 722,65 грн.).

На підставі викладеного в заяві про ухвалення додаткового рішення заявник просив суд першої інстанції ухвалити додаткове рішення по справі №2-2342/10, зазначивши в резолютивній частині рішення від 30 серпня 2010 року суму заборгованості за кредитним договором в доларах США з зазначенням еквівалента в гривнях.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року від 19 червня 2020 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено, ухвалено додаткове рішення у даній справі, яким резолютивну частину рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 серпня 2010 року в справі №2-2342/2010 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості викладеного наступного змісту:

«Позов ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ід. № НОМЕР_1 ) на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №51-07 від 05 квітня 2007 року в сумі 66211,06 (шістдесят шість тисяч двісті одинадцять дол. 06 центів) доларів США, що за офіційним курсом НБУ є еквівалентом 524722,65 (п`ятсот двадцять чотири тисячі сімсот двадцять дві гривні 60 коп.) грн. і яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 59528,35 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять вісім) доларів США, що за офіційним курсом НБУ є еквівалентом 471762,17 (чотириста сімдесят одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 17 коп.) грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками станом на 30.03.2010 р. в сумі 4129,93 (чотири тисячі сто двадцять дев`ять доларів 93 центів) доларів США, що за офіційним курсом НБУ є еквівалентом 32729,70 (тридцять дві тисячі сімсот двадцять дев`ять гривень 40 коп.) грн. та пені за порушення зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та відсотків за період з 29.03.2009 по 30.03.2010 в сумі 2552,78 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят два долара 78 цент.) доларів США, що за офіційним курсом НБУ є еквівалентом 20230,78 (двадцять тисяч двісті тридцять гривень 78 коп.) грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,0 грн. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме: легковий автомобіль марки Lexus, колір чорний, модель GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03.04.2007 р., що належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів після проголошення його. Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду стороною, яка не була присутня при оголошенні.»

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції заяву банку про ухвалення додаткового рішення було розглянуто без належного повідомлення відповідача у справі, що суперечить вимогам ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Окрім того, положеннями ст. 270 ЦПК України чітко визначено підстави для ухвалення додаткового рішення, прохання заявника уточнити резолютивну частину рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 серпня 2010 року не може бути підставою для ухвалення додаткового рішення суду, а могло би бути підставою для апеляційного оскарження рішення суду. Тобто, фактично банк просив суд першої інстанції змінити резолютивну частину рішення.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви банку про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від АТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» в якому зазначено, що оскаржуване додаткове рішення суду відповідає вимогам процесуального права, є законним та обґрунтованим.

У відзиві АТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» зазначає, що згідно ч.4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Таким чином зазначена норма не встановлює для суду обов`язку викликати сторони при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення.

Також, банк стверджує, що суд першої інстанції, додатковим рішенням від 19 червня 2020 року усунув недоліки рішення від 30 серпня 2010 року, а саме зазначив заборгованість за кредитним договором №51-07 від 05 квітня 2007 року в доларах США, тобто в валюті кредиту (в рішенні від 30 серпня 2010 року було зазначено лише гривневий еквівалент заборгованості за кредитним договором), оскільки при подачі позову до ОСОБА_1 , позивач (АТ «Ощадбанк») зазначав розмір заборгованості за кредитним договором саме в доларах США, а заборгованість у гривні зазначалась лише як еквівалент наявної заборгованості, що підтверджується позовною заявою від 19 січня 2010 року та заявою про зміну позовних вимог від 31 березня 2010 року.

Таким чином додатковим рішенням суд першої інстанції зазначив розмір заборгованості за кредитним договором, яка заявлялась в позові та підтверджувалась доказами, доданими до позовної заяви.

Отже, ухвалення додаткового рішення в даному випадку цілком відповідає вимогам ст. 270 ЦПК України.

На підставі викладеного у відзиві, банк просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Волков С.А. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, враховуючи наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 серпня 2010 позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №51-07 від 05 квітня 2007 року в розмірі 524 722,65 грн., державне мито в розмірі 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30,00 гривень; звернуто стягнення на заставлене майно, а саме: легковий автомобіль марки Lexus, колір чорний, модель GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03 квітня 2007 року, що належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2010 року виправлено описку в рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 30 серпня 2010 року по цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у частині рішення суду замість «витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30,00 гривень» виправити на правильне «витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 гривень.».

Як вбачається із заяви про зміну позовних вимог ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» просило стягнути з ОСОБА_1 (ід. № НОМЕР_1 ) на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №51-07 від 05 квітня 2007 року в сумі 66211,06 (шістдесят тисяч двісті одинадцять дол. 06 центів) доларів США, що за офіційним курсом НБУ є еквівалентом 524722,65 (п`ятсот двадцять чотири тисячі сімсот двадцять дві гривні 60 коп.) грн. і яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 59528,35 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять вісім) доларів США, що за офіційним курсом НБУ є еквівалентом 471762,17 (чотириста сімдесят одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 17 коп.) грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками станом на 30.03.2010 р. в сумі 4129,93 (чотири тисячі сто двадцять дев`ять доларів 93 центів) доларів США, що за офіційним курсом НБУ є еквівалентом 32729,70 (тридцять дві тисячі сімсот двадцять дев`ять гривень 40 коп.) грн.. та пені за порушення зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та відсотків за період з 29.03.2009 по 30.03.2010 в сумі 2552,78 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят два долара 78 цент.) доларів США, що за офіційним курсом НБУ є еквівалентом 20230,78 (двадцять тисяч двісті тридцять гривень 78 коп.) грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме: легковий автомобіль марки Lexus, колір чорний, модель GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03.04.2007 р., що належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Ухвалюючи додаткове рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що зміст резолютивної частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 серпня 2010 року не відповідає заявленим позовним вимогам банку, згідно із заявою про зміну позовних вимог від 30 березня 2010 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається зі змісту заяви про ухвалення додаткового рішення та наданих суду доказів, банк просить суд зазначити в резолютивній частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 серпня 2010 року суму заборгованості за кредитним договором в доларах США з зазначенням еквівалента в гривнях.

Колегія суддів, з урахуванням викладеного та аналізу норм чинного законодавства, не вважає, що наведені в заяві підстави можуть слугувати для ухвалення судом першої інстанції додаткового рішення суду, оскільки нормами ст. 270 ЦПК України чітко визначені підстави за наявності яких може бути ухвалено додаткове судове рішення. В даному випадку банк фактично просив суд першої інстанції змінити зміст резолютивної частини рішення, яке вже протягом десяти років перебуває на примусовому виконанні, що є недопустимим.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у випадку якщо судом під час ухвалення рішення суду в 2010 року не було враховано заяву про зміну позовних вимог, то це могло би бути підставами для апеляційного оскарження рішення суду, однак банк не скористався таким своїм процесуальним правом на апеляційне оскарження рішення суду в строки визначені цивільним процесуальним законодавством.

До того ж, цивільна справа №2-2342/10 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором знищена за минуванням терміну зберігання. В архіві Оболонського районного суду м. Києва зберігаються лише оригінали процесуальних документів.

Щодо доводів ОСОБА_1 про неналежне повідомлення про дату, час та місце судового розгляду, то колегія суддів зазначає, що вони також є обґрунтованими, оскільки відповідно до положень ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому ж самому порядку, що й судове рішення. Відповідно, якщо рішення суду ухвалювалося з повідомленням учасників справи, то і додаткове рішення суду також має ухвалюватися з повідомленням учасників справи. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, докази належного повідомлення учасників справи відсутні, що також свідчить пор порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що додаткове рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а додаткове рішення суду у даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задовленні заяви банку про ухвалення додаткового рішення суду.

Керуючись ст.ст. 270, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: