ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
26 жовтня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Момот Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
12.08.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.04.2020 року він надав відповідачу позику в розмірі 2500,00 дол.США, яку останній зобов`язався повернути в строк до 01.07.2020 року. Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, кошти не повернув, на зв`язок не виходить, поштові відправлення не приймає, ухиляється від повернення боргу.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вимоги позову підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило.
У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
При розгляді справи, судом встановлено, що 18.04.2020 року ОСОБА_2 склав розписку, відповідно до якої він особисто отримав від ОСОБА_1 в борг грошову суму у розмірі 2500 дол. США готівкою, та зобов`язався повернути суму позики (боргу) в розмірі 2500 дол.США до 01.07.2020 року.
ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_2 з проханням виконати взяті на себе зобов`язання щодо сплати боргу, проте кошти повернуті не були.
Суд, оцінюючи розписку в розумінні положень ЦК України вважає, що між сторонами в даному випадку укладений договір позики, письмова форма якого внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальником боржнику, яким у спірних правовідносинах виступає відповідач.
Крім того, суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду України у спорі про стягнення боргу за договором позики від 18 вересня 2013 року, де вказано, що «…за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, та і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору…».
Як вбачається з тексту розписки, позивачем видані відповідачу кошти, тобто свої зобов`язання ОСОБА_1 виконав в повному обсязі.
Згідно з ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Оскільки у боржника відсутній борговий документ чи розписка про виконання ним своїх зобов`язань повністю або частково, такий документ знаходиться у позивача, суд приходить до висновку, що відповідачем зобов`язання за договором не виконані.
Згідно ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вбачається з тексту договору позики, був встановлений строк повернення позики - до 01.07.2020 року.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним договором позики, такі дії відповідача порушують права позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 137, 141, 265, 268, 280-284 ЦПК України, на підставі ст. 509, 525,545, 610, 612, 625,1050 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер: НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер: НОМЕР_2 , зареєстр.: АДРЕСА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер: НОМЕР_2 , зареєстр.: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер: НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 , суму боргу за договором позики від 18.04.2020 року в розмірі 2500,00 дол.США (дві тисячі п`ятсот доларів США) та судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонним суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Г.В.Соловей