печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Григоренко І.В.,

при секретарі судового засідання - Ситику Р.В.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: Сабітова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі - відповідач, ТДВ «Експрес Страхування»), у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача несплачену частину страхового відшкодування в розмірі 61 091,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 24.06.2016 року між нею та ТДВ «Експрес Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 208.16.2314051 (далі - договір). Договір складається з двох частин - частина «А» договору страхування Особливі умови страхування та частина Б - Загальні умови страхування. Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом Kia Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

03.03.2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного їй на праві власності автомобіля та, відповідно, настав страховий випадок. 23.01.2017 року позивач подала до відповідача заяву виплату страхового відшкодування, який 06.04.2017 року здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн.

20.05.2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про доплату страхового відшкодування, у відповідь на яку листом від 02.06.2017 року відповідач повідомив про те, що згідно з умовами договору страхування п перерахування суми страхового відшкодування страхувальнику, страховик має право здійснити виплату страхового відшкодування таким чином: першу частину страхового відшкодування страховик сплачує у розмірі 60 % суми страхового відшкодування, визначеного у страховому акті; решта страхового відшкодування сплачується страховиком лише за умови документального підтвердження страхувальником оплати вартості ремонтних робіт та надання акта виконаних робіт.

16.08.2017 року відповідач здійснив виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 41 637,12 грн.

Таким чином відповідач виплатив 91 637,12 грн, що складає 60 % суми страхового відшкодування, визначеної у страховому акті, яка становить 152 728,53 грн.

Після отримання позивачем зазначених коштів, було проведено відновлювальний ремонт та подано відповідні документи страховику, проте, станом на дату подання позову страховик так і не здійснив доплату страхового відшкодування.

Таким чином позивач вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між розміром страхового відшкодування, який визначено у страховому акті, та розміром сплаченого відшкодування 61 091,41 грн (152 728,53 грн - 91 637,12 грн.).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2018 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Васильєвій Н.П.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про захист прав споживачів, підготовче засідання у справі призначено на 21.05.2018 року.

21.05.2018 року, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, підготовче засідання відкладено до 22.06.2018 року.

04.06.2018 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від ТДВ «Експрес Страхування» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останнє просило відмовити в позові у повному обсязі у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог, зазначаючи, що 06.04.2017 року відповідачем виплачено позивачу 50 000,00 грн., а після надання відповідних документів 16.08.2017 року відповідач доплатив ще 41 637,12 грн. Разом з тим, ОСОБА_1 не виконала умови п.п. 9.7.3.2, 11.1.5 частини Б договору, за якими решта страхового відшкодування сплачується страховиком лише за умови документального підтвердження страхувальником оплати вартості ремонтних робіт. При цьому, у тексті позовної заяви позивач зазначила, що після отримання коштів, було проведено відновлювальний ремонт та подано відповідні документи страховику, однак, зазначене твердження не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки позивач, ні страховику, ні суду документально не підтвердила оплату вартості ремонтних робіт.

22.06.2018 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням судді Васильєвої Н.П. на лікарняному, наступне підготовче засідання призначено на 20.08.2018 року.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2018 року, справа передана для розгляду судді Кирилюк (Григоренко) І.В. у зв`язку з перебуванням судді Васильєвої Н.П. на довготривалому лікарняному.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Кирилюк (Григоренко) І.В. від 12.07.2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про захист прав споживачів прийнято до провадження та підготовче засідання у справі призначено на 12.09.2018 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2018 року, у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача щодо якого відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час та місце судового засідання на підставі п. 1 ч. 2 ст. 198 та п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 07.11.2018 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2018 року, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання позивача щодо якого відсутні відомості про вручення її повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 198 та п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засіданні відкладено до 17.01.2019 року.

17.01.2019 року справу знято зі складу, у зв`язку із зайнятістю судді Григоренко І.В. в іншому засіданні, наступне підготовче засідання призначено на 15.04.2019 року.

15.04.2019 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням судді Григоренко І.В. у відпустці, наступне підготовче засідання призначено на 24.10.2019 року.

24.10.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2019 року закрито підготовче засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про захист прав споживачів та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному проваджені на 11.02.2020 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2020 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання позивача щодо якого відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи відкладено до 04.06.2020 року.

04.06.2020 року представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки представник позивача про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у заяві від 24.10.2019 року просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, то суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з викладених у відзиві підстав та просив в позові відмовити.

Вислухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд встановив, що 03.03.2017 року о 08 год. 00 хв. Соботка Іржі на вул. Пушкіна в м. Черкаси керував автомобілем Kia Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_1 . Виїжджаючи на головну дорогу вул. Шевченка не надав переваги в русі автомобілю Chery Amylet, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зазначені обставини підтверджуються постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.05.2017 року у справі № 712/5743/17, а також копією Європротоколу доданого до позовної заяви.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вказані обставини є встановленими та не підлягають доказуванню.

24.06.2016 року між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 208.16.2314051, за умовами якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Kia Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

04.04.2017 року відповідач отримав заяву ОСОБА_1 від 31.03.2017 року про виплату страхового відшкодування із зазначенням банківських реквізитів для перерахування, а саме, на картковий рахунок ОСОБА_1

05.04.2017 року ТДВ «Експрес Страхування» отримало лист Управління патрульної поліції в місті Черкаси від 31.03.2017 року вих. № 168СК/41/24/01-2017 про те, що ДТП за часті транспортного засобу Kia Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в Управлінні патрульної поліції у місті Черкаси не зареєстровано.

06.04.2017 року ТДВ «Експрес Страхування» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЦО00865, та повідомило страхувальника про прийняте рішення листом від 11.04.2017 року вих. № 1596.

22.06.2017 року ТДВ «Експрес Страхування» отримало надіслані позивачем копії одного аркушу схеми ДТП та постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2017 року у справі № 712/5743/17.

На підставі зазначених документів 16.08.2017 року ТДВ «Експрес Страхування» здійснило доплату страхового відшкодування на картковий рахунок ОСОБА_1 у розмірі 41 637,12 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16.08.2017 року № ЦО02135.

Оцінюючи спірні правовідносини суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхування є одним із засобів, покликаних мінімізувати ризики, пов`язані з можливим знищенням або пошкодженням такого майна. Економічне призначення майнового страхування полягає у відшкодуванні збитків, заподіяних внаслідок пошкодження чи знищення майна при настанні страхових випадків, визначених законодавством або обумовлених договором. Отже, мета такого страхування - компенсування шкоди.

Згідно зі ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

У ст. 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування.

Обов`язки страхувальника визначаються ст. 989 ЦК України, статтею 21 Закону України «Про страхування» і умовами договору страхування.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування визначені у ст. 991 ЦК України і статті 26 Закону України «Про страхування». Цими статтями також встановлено, що договором страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Як визначено у ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договором від 24.06.2016 року № 208.16.2314051 передбачено, що він складається з двох частин - частина «А» договору страхування Особливі умови страхування та частина Б договору - Загальні умови страхування.

Страхувальник відповідності до п. 14 частини А Договору обрав опцію «пріоритет виплат СТО».

Згідно з п. 9.7.2 частини Б договору у випадку обрання страхувальником опції «пріоритет виплат СТО» - за умови перерахування коштів на СТО для здійснення відновлювального ремонту у ТЗ або перерахування страхувальнику, якщо роботи по відновленню ТЗ вже оплачені розмір завданих збитків визначається та страхове відшкодування виплачується на підставі - кошторису ремонтних робіт, рахунків-фактур, нарядів-замовлень, актів виконаних робіт та інших документів, які підтверджують вартість та факт виконання відновлювального ремонту на СТО.

Пунктом 9.7.3 частини Б договору сторони погодили, що в разі перерахування суми страхового відшкодування страхувальнику, страховик має право здійснити виплату страхового відшкодування наступним чином:

9.7.3.1 першу частину страхового відшкодування страховик сплачує у розмірі 60 % суми страхового відшкодування, визначеного у страховому акті;

9.7.3.2 решта страхового відшкодування сплачується страховиком лише за умови документального підтвердження страхувальником оплати вартості ремонтних робіт ТЗ (платіжного доручення або товарного і фіскального чеків (при наявності РРКАО) або прибуткового касового ордеру, оформленого належним чином) та надання акту виконаних робіт. Ненадання страхувальником відповідного підтверджуючого документа дає право страховику відмовити у виплаті решти страхового відшкодування.

Відповідно до п. 9.9 частини Б договору сторони домовилися, що в разі виплати страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на рахунок страхувальника або виплати не на СТО, що є платником ПДВ, з суми страхового відшкодування вираховується ПДВ на вартість запасних частин.

Згідно п. 11.1.5 частини Б договору розмір збитку має бути підтверджено наступними документами, які надаються страхувальником: зокрема, після проведення ремонту застрахованого ТЗ - акт виконаних робіт та оригінали розрахункових документів (квитанції, фіскальні чеки, квитанції до прибуткових касових ордерів тощо), що підтверджують проведення відновлювального ремонту застрахованого ТЗ, оплати за такий ремонт, в тому числі сплату податку на додану вартість (в разі виплати суми страхового відшкодування готівкою, шляхом безготівкового розрахунку на рахунок страхувальника).

Оцінивши зміст договору добровільного страхування наземного транспорту, суд встановив, що страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник не надав документального підтвердження страхувальником оплати вартості ремонтних робіт ТЗ (платіжного доручення або товарного і фіскального чеків (при наявності РРКАО) або прибуткового касового ордеру, оформленого належним чином) та надання акту виконаних робіт (п. п. 9.7.3.2, 11.1.5 частини Б договору)

Відповідно до калькуляції СТО ПрАТ «Черкаси-Авто» від 09.03.2017 року № КА-0000286, вартість відновлювального ремонту ТЗ Kia Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 147 475,33 грн. без ПДВ, тобто 176 970,40 грн. з ПДВ; вартість робіт 13 347,36 грн. без ПДВ, тобто 16 016,83 грн. з ПДВ; вартість запчастин та матеріалів без ПДВ складає 134 127,97 грн, а саме, сума 22 918,67 грн. матеріалів в п.п. 45-52 та сума 121 209,30 грн. запчастин в п.п. 1-44, 53; вартість матеріалів 12 918,67 грн. без ПДВ, тобто 15 502,40 грн. з ПДВ; вартість запасних частин - 121 209,30 грн. без ПДВ.

Здійснюючи розрахунок страхового відшкодування на підставі зазначеної калькуляції, страховик керувався п. 9.7.3 частини Б договору (без ПДВ на вартість запасних частин) та визначив розмір страхового відшкодування таким чином: 16 016,83 (вартість робіт з ПДВ) + 15 502,40 (вартість матеріалів з ПДВ) + 121 209,30 вартість запасних частин без ПДВ) = 152 728,53 грн.

Згідно з передбаченим договором порядком виплати відшкодування, страховик застосовував п.п. 9.7.3.1, 9.7.3.2 частини Б договору та визначив страхову суму в розмірі 91 637,12 грн (60 % від 152 728,53 грн).

Зазначена сума була виплачена на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжними дорученнями від 06.04.2017 року № ЦО00865 та від 16.08.2017 року № ЦО02135 і не заперечується сторонами.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не надала суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження оплати нею вартості ремонтних робіт ТЗ (платіжного доручення або товарного і фіскального чеків (при наявності РРКАО) або прибуткового касового ордеру, оформленого належним чином) та надання акту виконаних робіт.

Оскільки позивач не виконала належним чином договірних зобов`язань в частині надання документів, які б зобов`язували страховика виплати страхове відшкодування у повному обсязі, то у відповідача не виникло обов`язку доплатити решту страхового відшкодування. Відтак, відмова страховика у виплаті частини страхового відшкодування є правомірною.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до ТДВ «Експресс Страхування» про стягнення несплаченої суми страхового відшкодування є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в позові відмовлено, а учасниками справи не надано доказів на підтвердження понесення судових витрат, тому судові витрати, які підлягають розподілу між сторонами, відсутні.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1, 8, 16, 26 Закону України «Про страхування», ст. ст. 627, 628, 629, 982, 989, 991 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 15.06.2020 року.

Суддя І.В. Григоренко