н/п 2/490/3574/2020
Справа 490/5655/20

Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

15 жовтня 2020 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., яка діє від імені суду (ч. 1 ст. 34 ЦПК України), розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "70-й мікрорайон", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, оформленого протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральний 1",-
В С Т А Н О В И В
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, третьої особи, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення, оформлені протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 22.05.2020 року про: відмову продовження договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з ТОВ "Центральний 1"; визначення нового управителя багатоквартирного будинку, яким визначено ТОВ "УК "70-й мікрорайон", визначення порядку його відкликання, затвердження умов договору про надання послуг з управління даним будинком, укладеним з ТОВ "УК "70-й мікрорайон"; обрання уповноважених осіб співвласників багатоквартирного будинку від імені мешканців представляти їх інтереси у наглядовій раді визначеного нового управителя, укладати договір, вносити зміни до договору, здійснювати контроль та розірвання договору; надання повноважень визначеному новому управителю на подання одного примірника протоколу до виконкому Миколаївської міської ради; зобов`язати департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради повернути протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 особі, яка його подала, та виключити відомості про цей протокол з офіційного веб-сайту виконавчого комітету Миколаївської міської ради.
Разом із позовом, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позовні вимоги шляхом заборони будь-яким особам , що діють в інтересах та з метою реалізації прав ТОВ "УК "70-1 мікрорайон" вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання положень договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженого зборами співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 22.05.2020 року, управителем в якому зазначено ТОВ "УК "70-й мікрорайон". В обґрунтування вимог клопотання позивач посилався на те, що 16.06.2019 року за результатами проведених зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 прийнято рішення про обрання управителем даного будинку товариства з обмеженою відповідальністю "Центральний 1", затверджено умови договору про надання послуги з правління багатоквартирним будинком, обрано уповноважених осіб співвласників спірного багатоквартирного будинку - ОСОБА_1 , ОСОБА_5 . З метою реалізації відповідних рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформлених вказаним протоколом від 16.06.2019 року, між ТОВ "Центральний 1" та співвласниками спірного багатоквартирного будинку, від імені яких діяли уповноважені особи ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , 01.07.2019 року підписано Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, що набув чинності, згідно п. 9.1 цього договору, з 01.07.2019 року строком дії на 1 рік. Однак, у серпні 2020 року співвласникам спірного багатоквартирного будинку стало відомо, що Департамент ЖКГ ММР в липні 2020 року прийняв на зберігання протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , датований 22.05.2020 року, відповідно до якого за рішенням зборів співвласників визначено нового управителя даного будинку - ТОВ "УК "70-й мікрорайон". Враховуючи ті обставини, що житлова послуга - це послуга, яка щоденно надається управителем відповідно до положень чинного законодавства, зокрема і правилам їх надання, що регулюють їх обсяг і якість (прибирання прибудинкової території, підготовка до опалювального сезону, поточний ремонт внутрішньо будинкових мереж та конструкцій, огляд їх технічного стану, дезінфекція приміщень у зв`язку з введеннями в дію карантинних заходів), а управитель, що здійснює цю послугу, можу би тільки один, незабезпечення позову може призвести до невизначеності питань щодо виконання житлових послуг у будинку АДРЕСА_1 , неповного або неналежного їх виконання, їх подвійного виконання, що в кінцевому випадку призведе до притягнення співвласників до подвійного зобов`язання по оплаті послуги, а також до неотримання послуги або отримання її неналежності якості. За такого, є підстави просити суд забезпечити позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії, з метою виконання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, управителем в якому визначено ТОВ "УК "70-й мікрорайон".
Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача.
У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Із змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що обраний ним спосіб забезпечення позову фактично наперед вирішує питання, які стосуються розгляду частини позовних вимог по суті, оскільки беззаперечно пов`язаний з предметом спору, що відповідно до вимог статті 150 ч. 10 ЦПК України є недопустимим. Отже, обраний позивачем спосіб забезпечення позову є тотожним задоволенню частини заявлених вимог, що прямо заборонено процесуальним законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі змісту статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи(рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України»).
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суддя, -
УХВАЛИВ :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "70-й мікрорайон", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, оформленого протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральний 1" - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Центральний районний суд м. Миколаєва.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Черенкова