Провадження № 2/344/1635/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

з участю секретаря Грегулецької Х.І.,

представника позивача Бітківська Д.Є. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Орган опіки та піклування м.Івано-Франківська в інтерсах малолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради перебувають ОСОБА_2 , 2007 року народження та ОСОБА_3 , 2009 року народження, як діти, які перебувають в складних життєвих обставинах. Встановлено, що батьки офіційно не працюють, у помешканні за вищевказаною адресою вони не створили належних умов для проживання та виховання дітей, що підтверджується актами обстеження (26.03.2019 року, 15.05.2019 року, 12.06.2019 року, 30.07.2019 року, 20.08.2019 року, 23.10.2019 року). На проведені профілактичні бесіди з боку працівників служби у справах дітей щодо належного виконання батьківських обов`язків мати та батько не реагують, на неодноразові телефонні дзвінки не відповідають. З інформації МЦСССДМ від 18.03.2019 року відомо, що мати дітей ОСОБА_5 відмовилася від послуг центру та складання акта оцінки потреб дітей та їх сім`ї. Мати дітей підтвердила, що у помешканні на вулиці Галицькій не створені належні житлово-побутові умови для проживання дітей, у зв`язку з проведенням ремонтних робіт діти проживають у її матері ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення роботи міжвідомчої робочої групи з питань контролю за дотриманням прав дитини за місцем проживання на території м.Івано- Франківська 12.06.2019 року комісійно було здійснено виїзд за місцем проживання дітей. Однак, обстежити житлово-побутові умови проживання не вдалося. Із квартири АДРЕСА_1 вийшов батько ОСОБА_4 , який розпочав розмову в агресивній формі, на адресу членів комісії звучали погрози та нецензурні висловлювання. ОСОБА_4 відмовився надавати будь-які пояснення та заборонив доньці впускати комісію у помешкання. 30.07.2019 року працівниками служби у справах дітей спільно з інспектором КП «Муніципальна варта» та старшим дільничним офіцером, майором поліції Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повторно було здійснено виїзд за вищевказаними адресами. Відповідно до актів обстеження у помешканні на АДРЕСА_1 не створені належні умови для проживання та розвитку дітей, а у квартирі АДРЕСА_1 для дітей облаштоване місце для сну та відпочинку, наявні продукти харчування, одяг відповідно до сезону, дитячі речі в належному стані. Зі слів ОСОБА_7 , вона забезпечує дітей всім необхідним, батько та мати не надають матеріальної допомоги на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , офіційно не працюють, навчанням дітей не цікавляться. Згідно з інформацією відділу ювенальної превенції УПД ГУНП в Івано- Франківській області від 20.08.2019 року ОСОБА_5 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх заміняють, обов`язків щодо виховання дітей). Батько ОСОБА_4 в період з 13.03.2017 року по 13.03.2018 року перебував на обліку за вчинення домашнього насильства щодо дружини. Повторно здійснивши обстеження умов проживання 20.08.2019 року, було встановлено, що у помешканні на АДРЕСА_5 не створені належні умови для проживання та розвитку дітей. На момент обстеження у квартирі був присутній ОСОБА_11 , який представився дядьком ОСОБА_4 та повідомив, що мешкає разом з ним та його дружиною ОСОБА_5 у даній квартирі. Батьків на момент обстеження вдома не було. Комісійно їм було залишено запрошення в службу у справах дітей, однак вони не прийшли. Діти є учнями Солотвинської ЗОСШІ І-ІІІ ступенів Івано-Франківської обласної ради. Відповідно до характеристик з навчального закладу від 17.09.2019 року № 01-08/277 на учнів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - батьки не приділяють належної уваги вихованню дітей. Мати зрідка навідується до них, а батько практично не бере участі у вихованні. Найбільше уваги вихованню дітей приділяє бабуся. Вона цікавиться їх навчанням, часто провідує та забирає на вихідні. Дане питання розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 20.09.2019 року, однак було відкладено з метою доопрацювання матеріалів по даній справі. 03.10.2019 року комісією у складі працівників служби у справах дітей, інспекторів КП «Муніципальна варта», фахівцем МЦСССДМ, здійснено виїзд за адресою проживання батьків: АДРЕСА_5 . До членів комісії вийшов ОСОБА_4 , який відмовився впустити їх до свого помешкання мотивуючи це тим, що воно є його приватною власністю. Його було повідомлено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини повторно розглядатиметься питання про його участь та участь ОСОБА_5 у вихованні малолітніх дітей; батька було ознайомлено з нормами ст.164 Сімейного кодексу України (письмові пояснення). У телефонному режимі. 08.10.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про дату та час засідання комісії. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 направлено листа про те, що їм необхідно змінити своє ставлення до виховання дітей. Також повторно направлено листа до ВЮП УПД ГУНП про притягнення батьків до адміністративної відповідальності за неналежне утримання та виховання дітей. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї ОСОБА_3 , 2009 року народження, від 17.10.2019 року, складеного ФСР МЦСССДМ за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що зі слів бабусі, вона забрала ОСОБА_3 із навчального закладу на вихідні, з 11.10.2019 року до 16.10.2019 року перебувала у батьків на АДРЕСА_5 . Дівчинка 16.10.2019 року прийшла до бабусі хвора та залишилася у неї на ніч. В ході здійснення оцінки потреб сім`ї з`ясовано, що дитина хвора, зі слів педіатра «під підозрою пневмонія». Батьки не зверталися до лікаря щодо її обстеження та лікування, вони не піклуються про дітей, не виконують батьківські обов`язки. Бабуся на час складання акта доглядала за хворою дитиною. Дівчинка перебувала на стаціонарному лікуванні. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 , 2007 року народження, від 23.10.2019 року, складеного ФСР МЦСССДМ за адресою: АДРЕСА_5 , встановлено, що хлопчик є учнем Солотвинської санаторної школи-інтернат. На час обстеження ОСОБА_2 перебував вдома хворий. Зі слів матері, вона не працює, батько працює без укладення трудового договору. За результатами оцінки потреб сім`ї з`ясовано, що у помешканні відсутні продукти харчування та будь-яка приготовлена їжа, відсутнє місце для сну, відпочинку та підготовки уроків. Відповідно до акта обстеження від 23.10.2019 току у квартирі брудно, розкидані речі, відсутні меблі та речі побутового користування, приміщення не пристосоване до проживання дітей. Зі слів матері, наявні борги за комунальні послуги. 23.10.2019 року ОСОБА_2 , 2007 року народження, був доставлений до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей Івано-Франківської області інспектором ВЮП УПД ГУНП у зв`язку із складними умовами проживання сім`ї. На підставі наказів від 22.10.2019 року № 136 та № 137 діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають на обліку служби у справах дітей, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Відповідно до наказу служби від 25.11.2019 року № 146 ОСОБА_3 , 2009 року народження, влаштована на тимчасове проживання в сім`ю бабусі ОСОБА_7 . З інформації КЕШ «Центр первинної медичної і консультативно- діагностичної допомоги» від 25.10.2019р. № 2309/68-21 відомо, що догляд за дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснює бабуся. Питання про участь батьків у вихованні дітей неодноразово розглядалися на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, однак батьки жодного разу не прийшли на засідання, хоча були належним чином попереджені. За наслідками розгляду, комісія рекомендувала виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Службі у справах дітей, після прийняття рішення виконавчим комітетом міської ради, звернутися з відповідною позовною заявою до Івано-Франківського міського суду. Отже, викладене підтверджує, що батьки свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання, утримання та навчання дітей. Просили позбавити відповідачів батьківських прав, стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідачів на двох дітей.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення про те, що з часу подання позовної заяви до суду батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, на шлях виправлення не стали, дітей передано бабусі, вона опікується про них, після оголошення перерви в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримав позов.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки в судове засідання та їх поважність відповідачі суду не повідомили, клопотань щодо реалізації прав та заперечень на позов не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано ОСОБА_4 та ОСОБА_5

22/10/2019 наказом №137 Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради ОСОБА_2 поставлено на облік, як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах.

22/10/2019 наказом №136 Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради ОСОБА_3 поставлено на облік, як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах.

Актами обстеження витлово-побутових умов сім`ї встановлено, що батьками не створено для дітей належних умов проживання.

Згідно пояснень ОСОБА_7 діти проживають спільно з нею.

Відповідачами надано неодноразові пояснення органу опіки і піклування, про те, що вони є алкогольно залежними, не заперечують факту неналежного виховання дітей, не заперечують проти влаштування дітей в сім`ю бабусі.

Органом опіки та піклування неодноразового здійснювались виклики відповідачів для надання пояснень.

Згідно характеристик дітей наданих закладами освіти, батьки не приділяють належної уваги вихованню сина, діти погано засвоюють навчальний матеріал.

Згідно витягу з протоколу №10 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 28/10/2019 рекомендовано виконавчому комітету надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.

14/11/2019 надано висновок органу опіки і піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стосовно дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3

25/11/2019 наказом №146 служби у справах дітей вирішено тимчасово влаштувати ОСОБА_3 , в сім`ю бабусі ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так само відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно правової позиції Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ викладеної в Постанові у справі № 211/559/16-ц від 01 листопада 2017 року позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновок виконкому та попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Судом встановлено, що відповідачі неодноразово попереджалась про можливість позбавлення її батьківських прав відносно дітей, їм надано можливість надавати пояснення, клопотань щодо реалізації прав не подано, заперечень на позов відповідачами не подано, в поясненнях наданих органу опіки і піклування батьки не заперечували щодо відібрання в них дітей.

Таким чином, судом встановлено, що позов в частині позбавлення батьківських прав обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає задоволенню.

Згідно ч.4,5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дітей викликає необхідність встановлення над ними опіки, із метою забезпечення їх належного утримання, проживання та виховання, оскільки діти проживають спільно з бабусею, вона здійснює фактичний догляд за дітьми, отже вона спроможна бути опікуном дітей, незважаючи на відсутність відповідного висновку органу опіки та піклування, оскільки суду не надано будь-яких доказів неналежного здійснення нею догляду за дітьми.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

В ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1,2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В п. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так само в п. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідачів слід стягнути судовий збір в сумі 1681 гривень 60 копійок на користь держави.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном дітей .

Стягувати з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх їх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

зазначені аліменти стягувати з 27.12.2020 року та здійснювати їх стягнення до досягнення старшою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення одного щомісячного платежу аліментів.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави 1681 гривень 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову просити про зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Головуючий суддя Бородовський С.О.