У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

19 жовтня 2020 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,-

в с т а н о в и л а:

Заявниця ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (згідно відповіді на запит суду від 15 жовтня 2020 року зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 4, 5 частини першої статті 163 ЦПК України у заяві повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, підставою для стягнення аліментів є факт перебування дітей на утриманні одного з батьків.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця не підтвердила своє право на звернення до суду з даною заявою, зокрема, не надала доказів на підтвердження того, що малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких вона просить стягнути аліменти, проживають разом із нею та перебувають на її утриманні.

Так, до заяви про видачу судового наказу заявницею додано копію рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2019 року про розірвання шлюбу між сторонами, а також копію повідомлення Мошнівської сільської ради № 297-17/02-14 від 23 вересня 2020 року, з якого вбачається, що 21 листопада 2019 року до Мошнівської сільської ради звернулась адміністрація ДНЗ «Лісова казка» щодо запобігання негативних наслідків у сім`ї ОСОБА_3 . Фахівець із соціальної роботи ОСОБА_5 відвідала сім`ю та надала послугу консультування. Після цього ОСОБА_2 залишив сім`ю та на даний час не проживає.

Зазначені вище документи не вказують на те, що діти проживають разом із заявницею та перебувають на її утриманні. Будь-яких інших доказів на підтвердження цього факту суду не надано.

Таким чином, заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відтак, приймаючи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 167, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

У заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі про видачу судового наказу про стягнення аліментів відмовити.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом ухвали, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Черкаський районний суд Черкаської області.

Суддя: Т. А. Миколаєнко