Справа № 159/2055/20
Провадження № 2/159/703/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Шокот С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: ОСОБА_2

про стягнення витрат на утримання нерухомого майна

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення ј витрат, понесених нею на опалення та обслуговування житла по АДРЕСА_1 за період з травня 2018 по березень 2020 року в розмірі 5405,68 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначила, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки доглядає за донькою, яка є недієздатною, тому не має можливості сплачувати комунальні платежі самостійно, а відповідач, який є співвласником квартири, не несе витрат на утримання житла.

За період з травня 2018 по березень 2020 року позивач сплатила 14 541,55 грн за послуги теплозабезпечення та 6 981,23 грн за послуги РЖКП №1 м.Ковель. Враховуючу розмір частки відповідача у праві власності на квартиру, позивач просить стягнути з відповідача ј понесених витрат, що відповідно становить 3635,38 грн та 1770,30 грн, а всього 5 405,68 грн.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позов проти задоволення позову заперечив, покликаючись на те, що хоча і є співвласником квартири по АДРЕСА_1 , проте проживає разом із сім`єю за іншою адресою. Позивач проживає в квартирі разом із донькою, тому несе лише ті витрати на комунальні послуги, які фактично споживає.

Під час розгляду справи в суді представник відповідача ОСОБА_3 просила суд врахувати не підтвердження позивачем належними доказами розміру понесених витрат та відмовити у позові.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 05 травня 2020 року.

Провадження у справі відкрито 07 травня 2020 року.

Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

02 червня 2020 року відповідачем подано відзив на позов.

Ухвалою від 06 липня 2020 року на підставі п.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України суд відклав розгляд справи по суті, продовживши строки подання відповіді на відзив та заперечень до 31 липня 2020 року.

Позивачем подано заяву про надання часу на мирне врегулювання спору.

Ухвалою від 20 серпня 2020 року суд визначив подальший розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні 10.09.2020 року позивач клопотала про надання часу для з`ясування питання порядку нарахування плати за комунальні послуги РЖКП та подання оригіналів квитанцій про оплату послуг.

В судове засідання 15.10.2020 року позивач не з`явилась, подала клопотання про завершення розгляду справи у її відсутності, просила долучити та дослідити оригінали квитанцій.

Фіксування судового засідання 15.10.2020 року технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 (копія свідоцтва про народження).

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом по обліку, розподілу та приватизації житла виконавчого комітету Ковельської міської ради 21.06.2004 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 .

Частка кожного співвласника у праві власності на житло за наслідками приватизації становить ј.

05.09.2019 року ОСОБА_4 подарував позивачу свою частку у праві власності на квартиру (нотаріально посвідчений договір дарування зареєстрований в реєстрі за №667).

Інший співвласник квартири ОСОБА_5 - визнана недієздатною, позивач є її опікуном.

За даними міграційної служби відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 з 30.06.2004 року.

Сторони визнають ту обставину, що відповідач в спірному помешканні фактично не проживає тривалий час.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає до часткового задоволення.

Суд дійшов такого висновку з огляду на таке.

Відповідно до статі 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України«Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством (частина друга статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст.360 ЦК України співвласники відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.

Такий обов`язок співвласника не пов`язаний із фактом його проживання у помешканні, тому доводи відповідача про відсутність у нього обов`язку сплачувати комунальні послуги, якими він не користується, є безпідставними.

Також відповідач не надав суду доказів існування домовленості з позивачем щодо порядку користування та утримання житла, яка би звільняла його від обов`язку нести тягар утримання майна.

Статтею 543,544 ЦК України передбачено право боржника, який виконав самостійно солідарні зобов`язання, на зворотну вимогу до кожного з решти боржників.

Обставини щодо розміру виконаного зобов`язання встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства.

Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України)

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

На позивача у даній справі покладається обов`язок доказування в частині понесених витрат на утримання майна.

Позивачем надані суду оригінали квитанцій по оплату послуг в період з травня 2018 по березень 2020 року з теплопостачання лише на суму 10 456,78 грн, щодо послуг РЖКП №1 - на суму 2226,58 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2614,19 грн витрат на теплопостачання та 556,65 грн послуг РЖКП, а всього 3 170,84 грн.

Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність обов`язку нести витрати по оплаті послуг, якими він фактично не користується і які обліковуються лише по лічильниках, оскільки з відповіді РЖКП №1 та розрахункових листів ПТМ «Ковельтепло» вбачається, що розрахунковою величиною для нарахувань цих видів послуг є площа квартири.

Щодо судових витрат.

У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги на загальну суму 5405,68 грн задоволені судом на 58,66 % (3170,84х100: 5405,68 = 58,66), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 493,21 грн ( 840,80х58,66:100=493,21).

Керуючись статтями 12,76-81, 130, 141,247,265,268, 274, 280, 288 ЦПК України, статтями 322, 360 543,544 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на утримання майна за період з травня 2018 по березень 2020 року в розмірі 3 170 (три тисячі сто сімдесят) гривень 84 копійки та судові витрати в розмірі 493 (чотириста дев`яносто три) гривні 21 копійку.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 15 жовтня 2020 року.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 22.09.2003 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, адреса проживання: АДРЕСА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача адвокат Шинкар Ольга Володимирівна, ордер на надання правової допомоги серії ВЛ №000066433 від 10.09.2020 року.

ГоловуючийТ. В. Денисюк