Провадження № 2/641/889/2020 Справа № 641/901/20
10 квітня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Григор`єва Б.П.,
за участю секретаря судового засідання Максимової Т.І.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,-
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Відзив на позов до суду не надав.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 29.07.2017 року близько 04:00 години, ОСОБА_2 знаходячись біля будинку розташованого за адресою: м. Харків вул. Воскресенська, АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобілю «Mazda 6» синього кольору д.н.з. НОМЕР_2 , належний потерпілій ОСОБА_3 , припаркованого біля третього під`їзду вищевказаного будинку та шляхом розбиття заднього лівого скла проник до автомобілю.
В подальшому ОСОБА_2 перебуваючи на водійському сидінні вказаного автомобіля, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного самостійного збагачення, демонтував автомагнітолу «Pioneer MVN-X580BT», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3734 від 14.08.2017 - 2717 грн. 00 коп., та намагався викрасти вказане майно, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки при виході з автомобілю був зупинений працівниками патрульної поліції, які прибули за викликом оператору «102».
Відповідно до вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.11.2017 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України. Вирок набрав законної сили 29.12.2017 року.
У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
31.07.2017 року власник пошкодженого транспортного засобу «Mazda 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування.
На підставі договору № 11/07/2019 від 11.07.2019 року ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» відступило право вимоги щодо відшкодування завданої шкоди в порядку регресу до ОСОБА_2 , фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .
У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконанням робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з положеннями ст.27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги.
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином враховуючи, що відповідачем було вчинено кримінальне правопорушення, внаслідок якого спричинено матеріальну шкоду потерпілій, ПрАТ «СК «ВУСО» було визнано дану подію страховим випадком та відшкодовано в повному обсязі шкоду, заподіяну відповідачем ОСОБА_2 та з огляду на те, що між позивачем та ПрАТ «СК «ВУСО» був укладений договір про переуступку прав вимоги до відповідача ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що відповідачем має бути відшкодовано в регресному порядку матеріальну шкоду понесену ПрАТ «СК «ВУСО» у зв`язку із виплатою страхового відшкодування, а тому, суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.
Крім того позивачем були понесені витрати на правничу (правову) допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належить витрати на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону № 5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
При цьому, за визначенням п. 6 ст. 1 Закону № 5076 інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ст. 1 Закону № 5076).
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2028,99 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 512, 514, 993, 1166, 1191, 1992 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 12, 13, 76, 83, 137, 141, 263, 264, 265,274, 280-282, п.3 прикінцевих положень ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 202899 (двісті дві тисячі вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 09 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України та у відповідності до п. 3 розділу XII

прикінцевих положень.

Позивач: Фізична особа підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: Б. П. Григор`єв