Справа №463/9833/20
Провадження №2/463/1465/20
УХВАЛА

щодо забезпечення позову

16 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судового засідання Крегель З.Ю.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , просить, зокрема визнати за позивачем право особистої приватної власності на транспортний засіб «Skoda Octavia А5», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти заборону на відчуження будь-яким шляхом, будь-яким особам, у будь-який спосіб, зокрема органам державної реєстрації прав на рухоме майно, державним реєстраторам прав на рухоме майно, в тому чисті особам, які виконують функції державного реєстратора, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції реєстрації, здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на рухоме майно (шляхом накладення заборони відчуження транспортного засобу «Skoda Octavia А5», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску.

Заяву мотивує тим, що предметом спору, який виник між сторонами є розірвання шлюбу та поділ майна. Спірне майно зареєстроване на ім`я відповідача, тому існує висока ймовірність його відчуження відповідачем, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого законні права позивача не будуть ефективно захищені. Відповідач погрожує позивачу, що остання «залишиться ні з чим» та має намір відчужити рухоме майно, про що свідчать телефонні дзвінки, повідомлення у вайбері, інформація з інтернету щодо продажу автомобіля. З урахуванням наведеного, відповідач виявив стійкий намір відчужити автомобіль, який необхідний позивачу для того, щоб возити двох дітей на навчання, гуртки, просить заяву задовольнити.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.4 Постанови від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з тим, зазначаючи у заяві про забезпечення позову що відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається саме на особу, яка заявляє відповідне клопотання, ОСОБА_1 лише зазначила про намір ОСОБА_2 відчужити рухоме майно з посиланням на телефонні дзвінки, повідомлення у вайбері, інформацію з інтернету щодо продажу автомобіля, однак жодних доказів на підтвердження вказаних обставин ні до заяви про забезпечення позову, ні до позовної заяви, не долучила.

Крім цього, ОСОБА_1 не навела обґрунтованих підстав, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, а належного обґрунтування підстав, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, заява не містить.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.149-153, 247, 259, 260, 353, 354 ЦПК України,

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана суддею 16.10.2020.

Суддя: Р.Я. Головатий