Справа № 569/3126/20
05 жовтня 2020 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Хлуд І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, суд -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2012 року з нього стягнуті аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 26 червня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що на даний час у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів у зв`язку з тим, що з 2015 року він не працює, оскільки здійснює постійний догляд за ОСОБА_4 . Зазначена обставина зумовлює прохання позивача про зменшення розміру аліментів з 1/3 частки всіх видів його заробітку до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
З ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 07 лютого 2013 року судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2012 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Як вбачається із копії рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 липня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано, відповідачу ОСОБА_5 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що міститься в матеріалах справи, його батьком є ОСОБА_1 .
Копією довідки № 95 від 29.01.2020 року, що видана Управлінням соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації стверджується, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Кілійської райдержадміністрації та отримує щомісячну компенсаційну виплату непрацюючій особі, що здійснює догляд за особою, яка досягла 80 річного віку, громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 27.12.2016 року по даний час.
Як вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 останній 15.02.2016 року звільнений із ТзОВ «Болградський сироробний завод», запис № 9. Інші записи про працевлаштування ОСОБА_1 у трудовій книжці відсутні.
Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і чи ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Таким чином, судом встановлено, що після ухвалення судом рішення 21 грудня 2012 року про стягнення з позивача аліментів, у нього змінився матеріальний стан, ОСОБА_1 з 15 лютого 2016 року не працевлаштований у зв`язку із здійсненням догляду за особою, яка досягла 80-річного віку, а тому наявні підстави, передбачені статтею 192 СК України для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів.
Відповідач ОСОБА_2 не надала суду доказів того, що позивач має доходи та здатний сплачувати аліменти в раніше визначеному судом розмірі.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Оскільки рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2012 року присуджені до стягнення з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу зменшення розміру аліментів до ј частки на утримання сина ОСОБА_3 , 2011 року народження на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини та прав платника аліментів.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що у позивача наявна заборгованість по сплаті аліментів, суд вважає недоцільним стягувати з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268,280-289 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів, задоволити частково.
Зменшити розмір аліментів, призначених рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2012 року в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку доходу ОСОБА_1 та стягувати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.