провадження №2/279/1388/20
Справа № 279/3184/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2020 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Коваленко В.П. , секретаря Комарової О.В. , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиркомунсервіс» про стягнення заборгованості із заробітної плати, моральної шкоди, компенсації за невикористану відпустку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ "Житомиркомунсервіс", зазначивши, що 13 серпня 2015 року між ТОВ «Мідас-Компанії», Комунальним виробничим господарським підприємством, ТОВ «Житомиркомунсервіс» був укладений договір №07/15 про надання охоронних послуг полігону твердих побутових відходів за адресою: Сингаївська сільська рада Коростенського району, та договору №41 про співпрацю від 14.08.2015 року. Він працював на посаді охоронця Полігону твердих побутових відходів з ТОВ «Мідас-Компані», згідно укладених угод між товариствами знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Житомиркомунсервіс». Укладений трудовий договір знаходиться у відповідача, копія договору йому не надавалась, акти виконаних робіт не надавались, велась книга чергувань, оплата за чергування проводилась в кінці кожного місяця в розмірі 170 грн. за зміну. Умови трудового договору йому не повідомлялись, однак обов`язки виконував сумлінно, вважав, що працює офіційно.

Під час перебування в трудових відносинах з відповідачем заробітна плата не нараховувалась та не виплачувалась з 01 липня .2019 року до 1 липня 2020 року, остання виплата була проведена 30.06.2019 року, під час звільнення заборгованість не виплачена, довідку про заборгованість по заробітній платі, відпускних за 12 місяців відповідач не надає.

В зв`язку з невиплатою заробітної плати звільнився з посади охоронця ТОВ «Житомиркомунсервіс», в день звільнення відповідач не повідомив про нараховані суми, не здійснив виплату належних коштів в сумі 1700 грн.. Невиплатою заробітної плати йому завдано моральної шкоди, яку оцінює в сумі 10000 гривень.

Просить стягнути на його користь 15810 гривень заборгованості по заробітній платі, 1383,12 гривень компенсації за невикористану відпустку, 10000 гривень моральної шкоди.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_2 в трудових відносинах з відповідачем не перебував, послуги охорони не надавав, договори та угоди між сторонами не укладались, тому заробітна плата виплачуватись йому не могла. Відповідач не веде діяльності з надання охоронних послуг, полігони відходів не охороняє, а тому просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 115 КЗпП України визначено строки виплати заробітної плати, відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За правилами ст.24 КЗпП України обов`язок роботодавця виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи виникає на підставі укладеного працівником та роботодавцем трудового договору (ст.24 КЗпП України).

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач надає рукописні тексти передачі зміни, копія Договору №07/15 від 13.08.2015 року про надання охоронних послуг, укладеного ТОВ «Мідас-Компанія», КВГП та ТОВ «Житомиркомунсервіс», який є цивільно-правовим договором, за яким відповідач прийняв на себе обов`язок своєчасно і в повному розмірі здійснювати оплату за надані Охороною (ТОВ «Мідас-Компанія) послуги згідно умов Договору (а.с.33), копія Договору №41 про співпрацю від 14.08.2015 року між ТОВ «Житомиркомунсервіс» та КВГП (а.с.35).

Разом з тим, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Суду не надано жодного договору та угоди укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ "Житомиркомунсервіс", відсутня заява про прийняття на роботу, трудова книжка.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.24, 116, 237-1 КЗпП України, суд

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиркомунсервіс" про стягнення заборгованості із заробітної плати, стягнення моральної шкоди, компенсації за невикористану відпустку, відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Суддя В.П. Коваленко