Провадження № 2-др/760/25/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого-судді Кушнір С.І.

за участю секретаря - Каліш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності та розподіл спільного майна та об`єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала дана цивільна справа №760/21866/17.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 р., затверджено мирову угоду, укладену 15.03.2019 р. між сторонами у цивільній справі №760/21866/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності та розподіл спільного майна та об`єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на наступних умовах:

1. Сторони визнають квартиру АДРЕСА_1 оціночною (ринковою) вартістю 771 260 грн. без урахування ПДВ; жилий будинок загальною площею 35,6 квадратних метрів, житловою площею 18,3 квадратних метрів за адресою: АДРЕСА_2 оціночною (ринковою) вартістю 99 403 грн. без урахування ПДВ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку загальною площею 0,0861 га за адресою: АДРЕСА_2 ринковою вартістю 59 975 грн. без урахування ПДВ; незакінчений будівництвом житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_3 , вартістю 66 186 грн. та земельну ділянку площею 0,07 га за вказаною адресою вартістю 43 575 грн. спільною сумісною власністю.

2. У порядку поділу майна сторони визнають за ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) право власності на:

- жилий будинок загальною площею 35,6 квадратних метрів, житловою площею 18,3 квадратних метрів за адресою: АДРЕСА_2 оціночною (ринковою) вартістю 99 403 грн. без урахування ПДВ;

- земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку загальною площею 0,0861 га, кадастровий номер: 690250085, за адресою: АДРЕСА_2 ринковою вартістю 59 975 грн. без урахування ПДВ.

3. У порядку поділу майна сторони визнають за ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_2 ) право власності на:

- квартиру АДРЕСА_1 оціночною (ринковою) вартістю 771 260 грн. без урахування ПДВ.

4. Сторони відмовляються від позовної вимоги щодо визнання права власності на незакінчений будівництвом житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_3 , вартістю 66 186 грн. та земельну ділянку площею 0,07 га, що знаходиться по АДРЕСА_3 , вартістю 43 575 грн., оскільки з цього приводу ними досягнуто взаємних домовленостей, які задовольняють їх.

Провадження у справі №760/21866/18 закрито.

23.09.2020 р. представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №760/21866/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності та розподіл спільного майна та об`єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності, щодо повернення 50 відсотків судового збору, сплачених при подачі позову до суду, у розмірі 4000 грн., посилаючись на те, що при постановленні ухвали суд не вирішив питання про судові витрати, які поніс позивач при розгляді справи, які складаються із сплаченого ним судового збору у розмірі 8000 грн.

Згідно п.5 ч.1 ст 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Чвстиною 2 ст.255 ЦПК України передбачено, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом положень ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням положень ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Дослідивши матеріали справи №760/21866/17, заяву подану представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку.

Так, 15.03.2019 р. Солом`янським районним судом м. Києва розглянуто цивільну справу №760/21866/17, за результатами розгляду якої затверджено мирову угоду, укладену 15.03.2019 р. між сторонами у цивільній справі №760/21866/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності та розподіл спільного майна та об`єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності, та провадження у справі закрито.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 при звернення до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 8000 грн., що підтверджується квитанціями про сплату судового збору №0.0.867793790.1 від 11.10.2017 р., у розмірі 3866,00 грн.; квитанцією № від 18.11.2016 р., у розмірі 2700,00 грн.; квитанцією № від 18.11.2016 р., у розмірі 1434,00 грн., який зараховано на №0010, отримувач ГУДКСУ у Солом`янському районі м. Києва, код банку отримувача 38050812, МФО 820019, що підтверджується відповідною випискою.

Відповідно ч.2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що при постановлені ухвали від 15.03.2019 р., не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи та з приводу чого подав докази.

Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі.

Керуючись ст.ст. 76-81, 133, 141, 142, 259, 260, 265, 270, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення по справі №760/21866/17 (провадження №2/760/2597/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності та розподіл спільного майна та об`єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності, доповнивши резолютивну частину ухвали абзацом:

Повернути ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., сплаченого згідно квитанції №0.0.867793790.1 від 11.10.2017 р., у розмірі 3866,00 грн.; згідно квитанції № від 18.11.2016 р., у розмірі 134 грн. (квитанція про сплату судового збору на суму 1434,00 грн.) сплачених на рахунок №0010, отримувач ГУДКСУ у Солом`янському районі м. Києва, код банку отримувача 38050812, МФО 820019.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Кушнір С.І.