Справа № 128/438/20
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2020 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді: Ганкіної І.А.,

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 в с. Медвідка Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого, входить: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ДКГП «Дружба» с. Лаврівка розміром 1,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належало ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0493828, виданий Вінницькою райдержадміністрацією на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації № 493 від 26 листопада 1997 року, зареєстрований за № 109 від 04.12.1997 року. Однак, оригінал даного правовстановлюючого документу втрачений, що підтверджується оголошенням в газеті «Вінниччина» від 04 грудня 2019 року за № 93(23434). В зв`язку з цим позивач не має можливості оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 в нотаріальній конторі. 18 листопада 1993 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 18 листопада 1993 року Мельник Г.В., секретарем виконавчого комітету Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 52, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідала своєму синові - ОСОБА_1 . Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 . Однак, у його свідоцтві про народження в графі мати значиться « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про смерть матері вона зазначена як « ОСОБА_2 ».

Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 і прийняли спадщину немає, що підтверджується записами погосподарських книг. Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 позивач прийняв, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини.

В зв`язку з викладеним вище, позивач просить визнати за ним право власності на вищезазначене спадкове майно в судовому порядку.

В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність.

Представник позивача адвокат Галіцина В.В. та позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити. Змін та доповнень не мають.

Відповідач по справі представник Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в особі в.о. голови Мельник Г.В. - позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думку позивача по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 в с. Медвідка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом по смерть серія НОМЕР_2 , видане 01 жовтня 2006 року виконавчим комітетом Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 16 (а.с.7).

18 листопада 1993 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 18 листопада 1993 року Мельник Г.В., секретарем виконавчого комітету Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 52, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідала своєму синові - ОСОБА_1 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого, входить: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ДКГП «Дружба» с. Лаврівка розміром 1,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належало ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0493828, виданий Вінницькою райдержадміністрацією на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації № 493 від 26 листопада 1997 року, зареєстрований за № 109 від 04.12.1997 року (а.с.11).

Однак, оригінал даного правовстановлюючого документу втрачений, що підтверджується оголошенням в газеті «Вінниччина» від 04 грудня 2019 року за № 93(23434) (а.с.12).

В зв`язку з цим ОСОБА_1 не має можливості оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою Вінницької районної державної нотаріальної контори від 26 грудня 2019 року за № 2593/02-31 (а.с.32).

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , крім того, він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, що підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис зареєстровано 25 червня 1953 року за № 11 Медвідським РАЦС (а.с.9).

Однак, у свідоцтві про народження позивача в графі мати значиться « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про смерть матері вона зазначена як « ОСОБА_2 ».

Той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис зареєстровано 25 червня 1953 року за № 11 Медвідським РАЦС(а.с.9); заповітом складеним від імені ОСОБА_2 , посвідчений 18 листопада 1993 року Мельник Г.В., секретарем виконавчого комітету Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 52 (а.с.8); актом складеним в присутності сусідів та затвердженим Лаврівською сільською радою 22 січня 2020 року (а.с.18); виписками з погосподарських книг Лаврівської сільської ради (а.с.20-31).

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 - ОСОБА_1 прийняв, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 26 грудня 2019 року за № 2593/02-31 (а.с. 32).

Той факт, що за життя ОСОБА_2 дійсно мала право на земельну частку (пай) розміром 1,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ДКГП «Дружба» с. Лаврівка, розташована на території Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області підтверджується: ксерокопією самого сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0493828, виданий Вінницькою райдержадміністрацією на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації № 493 від 26 листопада 1997 року, зареєстрований за № 109 від 04.12.1997 року (а.с. 11); довідкою-випискою зі списку членів ДКГП «Дружба» с. Лаврівка за № 41 від 23 січня 2020 року (а.с.14); випискою із протоколу № 2 зборів уповноважених пайовиків ДКГП «Дружба» с. Лаврівки Вінницького району від 25 липня 1997 року (а.с.15-17); викопіюванням із плану землекористування по Лаврівській сільській раді, згідно якого наявна земельна ділянка пай № 471 , яка рахується за ОСОБА_2 (а.с.13).

Інших спадкоємців у спадкодавця не було. Заповіт не оспорювався.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо.

За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно статті 392 ЦК України в редакції 2003 року, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За нормами п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження, цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Оскільки, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а встановлення його факту має юридичне значення для заявника, то з метою забезпечення реалізації її прав, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факт про який просить заявник.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачем право власності, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 317, 328, 1223, 1225, 1233, 1247,1261, 1268 ЦК України, ст.ст.15, 30, 60, 61, 130, 214, 215, 223, 256 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право в порядку спадкування за заповітом, що посвідчений 18 листопада 1993 року Мельник Г.В., секретарем виконавчого комітету Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 52, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , на:

-право на земельну частку (пай) розміром 1,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності ДКГП «Дружба» с. Лаврівка, Вінницького району Вінницької області, що належало померлій ОСОБА_2 згідно сертифікату направо на земельну частку (пай) серія ВН № 0493828, виданий Вінницькою райдержадміністрацією на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації № 493 від 26 листопада 1997 року, зареєстрований за № 109 від 04.12.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.А. Ганкіна