Справа № 526/1607/17
Провадження № 2/526/73/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч цивільну справу № 526/1607/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М., про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, факту прийняття спадщини,

з участю адвоката Заєць В.П.

в с т а н о в и в:

у серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ціпківської територіальної громади, треті особи: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М., ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, вказуючи, що з 1998 року він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що розташовані на території Ціпківської сільської ради. Проте приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н. М. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначений статтею 1270 ЦК України. Посилаючись на викладене, позивач просить встановити юридичний факт його проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1998 року до дня її смерті; встановити факт прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 ; визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після померлої ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 09.08.2017 провадження по справі відкрито.

14 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 по день смерті та встановити факт спільного проживання разом з ОСОБА_3 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ціпки Гадяцького району, від інших позовних вимог відмовився.

27.01.2020 ухвалою суду у даній цивільній справі замінено первісного відповідача - Ціпківську територіальну громаду на належного відповідача - ОСОБА_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 .

03.03.2020 ухвалою суду у прийнятті заяви ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог щодо зміни підстав і предмету позову у справі від 17 грудня 2019 року, якою він просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 по день смерті та встановити факт спільного проживання разом з ОСОБА_3 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ціпки Гадяцького району - відмовлено.

28.04.2020 ухвалою суду провадження в цивільній 526/1607/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М. про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, факту прийняття спадщини зупинено до прийняття остаточних процесуальних рішень у цивільній справі № 526/635/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М. про встановлення юридичних фактів.

08.10.2020 ухвалою суду поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М. про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, факту прийняття спадщини.

В попередніх судових засіданнях представник заявника ОСОБА_4 пояснювала, що підтримує заяву про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що померла ОСОБА_3 склала заповіт на ОСОБА_1 , який тривалий час з 1998 року проживав з нею однією сім`єю, однак після її смерті заяви про прийняття спадщини позивач не подав без поважних причин, тому встановлення даних фактів має важливе юридичне значення для оформлення спадкових прав. В подальшому звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, через стан здоров`я просив розглядати справу за участю його представника ОСОБА_4

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, за участю адвоката Заєць В.П.

Представник відповідача - адвокат Заєць В.П. позов не визнав за безпідставністю позовних вимог, вказавши, що позивач до даних спадкових правовідносин не має ніякого відношення, оскільки судом йому було відмовлено в поновленні строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . В свою чергу ОСОБА_2 , на яку теж був складений заповіт ОСОБА_3 своєчасно подала заяву про прийняття спадщини після її смерті.

Третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М. в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив, що він працював на посаді завідуючого ФАПом у с. Ціпки з 2009 року. Померла ОСОБА_3 хворіла на серцево - судинні захворювання, за нею доглядав ОСОБА_1 , купляв їй ліки, викликав лікаря, тому у нього склалося враження, що вони проживали однією сім`єю.

Судом встановлено, що відповідно до державного акта на право власності на землю серії Р2 № 600123, виданого 18 грудня 2001 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 6,040 га на території Ціпківської сільської ради Гадяцького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3660.

26 жовтня 1998 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок із господарськими будівлями та землю ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений секретарем Ціпківської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що Ціпківською сільською радою Гадяцького району Полтавської області 28.11.2013 складено актовий запис № 11.

12 грудня 2013 року за заявою ОСОБА_2 приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М. відкрито спадкову справу № 238/2013 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ку ОСОБА_3 .

З відповіді приватного нотаріуса Заєць Н.М. від 23.06.2016 року №1006/02-14, встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлої ОСОБА_3 неможливо, у зв`язку з відсутністю зареєстрованих осіб за місцем проживання останньої на день її смерті.

Відповідно довідки Ціпківської сільської ради від 15.05.2017 року ОСОБА_1 дійсно проживав по АДРЕСА_2 з 1998 року по день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також проживає по даний час без реєстрації.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ціпківської територіальної громади, треті особи: приватний нотаріус Заєць Ніна Миколаївна, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, яке набрало законної сили 14.06.2017 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Розглядаючи позов у межах заявлених вимог, в якому ОСОБА_1 вказував на те, що він у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак він має право на спадкування за законом, як особа, яка проживала із спадкоємцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, починаючи з 1998 року і до дня її смерті.

Згідно з ч.1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Пунктом 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України.

Таким чином, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім'ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу.

Крім того, частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Постановою Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 6-97цс11, ухваленою за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень із мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, сформульовано обов`язкову для усіх судів України правову позицію щодо визначення ознак сім`ї при встановленні наявності чи відсутності фактичних шлюбних стосунків та визначено, що положення частини другої статті 3 СК України стосуються лише офіційно зареєстрованих шлюбів.

На підставі частини п`ятої статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносини виникли після набрання чинності ЦК (після 01 січня 2004 року).

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1998 року до дня смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю у період до 1 січня 2004 року не передбачено Кодексом законів про шлюб та сім`ю України.

Розглядаючи позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За змістом п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до пункту 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, при вирішенні спорів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід звертати увагу на час відкриття спадщини та дію актів цивільного законодавства відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Судам необхідно розмежовувати пропуск строку для прийняття спадщини, прийняття спадщини особами, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (ст.549 ЦК УРСР).

Якщо спадщина відкрилась після 1 січня 2004 року, суди не повинні задовольняти вимоги про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном або задовольняти позови про визнання права власності на спадкове майно із зазначених підстав.

Окрім того, згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживав без реєстрації по АДРЕСА_2 з 1998 року по день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також проживає на даний час без реєстрації.

Як убачається з відповіді приватного нотаріуса Заєць Н.М. від 23.06.2016 року №1006/02-14, встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлої ОСОБА_3 неможливо, у зв`язку з відсутністю зареєстрованих осіб за місцем проживання останньої на день її смерті.

Також, листом від 14.08.2017 року №918/02-04 приватний нотаріус Заєць Н.М. повідомила, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_2 (а.с.20).

З урахуванням наведених вище обставин справи та роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 та визнання за ним права власності на спадкове майно.

Також, з матеріалів справи вбачається, що спадщина після померлої ОСОБА_3 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 - у день її смерті (ч.2 ст.1220 ЦК України), а тому суд не вправі задовольняти вимоги про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном або задовольняти позови про визнання права власності на спадкове майно із зазначених підстав, за відсутності на те відповідних норм цивільного законодавства.

Окрім того, позивачем ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні конкретно не визначено об`єкту спадкування - спадкового майна, на яке він прохає визнати право власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого цивільного права, про що неодноразово зазначалося судами, в тому числі і вищих інстанцій при попередньому розгляді справи, які прямо вказували на спосіб такого захисту, однак позивач не скористався даними висновками та рекомендаціями, залишивши позов у первісному вигляді. За наведених обставин суд не вбачає жодних правових підстав для задоволення позову, тому позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 5,1258, 1268, 1269 ЦК України, ст.3 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

- заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М. про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, факту прийняття спадщини - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання с. Ціпки Гадяцького району.

Третя особа - приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М., місцезнаходження - вул. Драгоманова,19 м. Гадяч.

Головуюча: Л. В. Максименко