Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2051/19

Провадження № 2/126/130/2020

"15" жовтня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь Вінницької області справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "Зернопродукт МХП" про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ "Зернопродукт МХП" про визнання договору оренди землі серія та номер 1536/а від 19.08.2013 року укладеного ОСОБА_1 та ПрАТ «Зернопродукт МХП», номер запису про інше речове право 5475479 від 24.04.2014 року - недійсним та скасування його державної реєстрації та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,2216 га, кадастровий номер :01:001:0303, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Номер запису про право власності 2111221 від 23.07.2013 року.

До набуття права власності у порядку спадкування за законом, вказану земельну ділянку обробляло ПрАТ «Зернопродукт МХП». Будь-якої домовленості з ПрАТ «Зернопродукт МХП» позивач не укладала.

Весною 2019 року позивач звернулась до відповідача з клопотанням про повернення земельної ділянки так мала бажання належним чином оформити договір оренди землі. Тоді її було відмовлено та надано примірник договору оренди землі від 19.08.2013 року.

Отримавши інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 дізналася, що існує договір оренди землі серія та номер:1536/а від 19.08.2013 року, нібито укладений між нею та ПрАТ «Зернопродукт МХП», номер запису про інше речове право 5475479 від 24.04.2014 року.

До відповідача з пропозицією припинити дію вище вказаного договору шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін ОСОБА_1 особисто не зверталась, так як відповідач добровільно нікому не повернув землю.

Позивач зазначає, що не підписувала договору оренди, отже було відсутнє волевиявлення учасника правочину, що є підставою для визнання правочину недійсним.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 19.08.2013 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Зернопродукт МХП» укладено договір оренди землі №1536/а. За договором в оренду передана земельна ділянка загальною площею 2,2216 га, яка розташована на території Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області.

На момент укладення договорів сторони мали необхідний об`єм цивільної дієздатності. Їх волевиявлення було вільним.

За весь період спірних договорів сторони належним чином виконували свої обов`язки, зокрема, ПрАТ «Зернопродукт МХП» як орендар по договорах, використовував земельні ділянки згідно цільового призначення, не погіршував їх стан та своєчасно і в повному обсязі виплачував орендну плату. Жодного разу орендодавець не зверталася до орендаря із заявами про неналежне виконання умов договорів чи про відсутність істотних умов, які б порушували її права як орендодавця. Таким чином, спірний договір є дійсним, а доводи позивача недоведеними та такими що не підлягають задоволенню.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в частині скасування державної реєстрації договору оренди землі №1536/а від 19 серпня 2013 року укладеного між ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) та ПрАТ «Зернопродукт МХП» (юридична адреса:08800, Київська область с. Миронівка, вул.Елеваторна, 1, поштова адреса:24320, Вінницька область Тростянецький район, м.Ладижин, вул.Слобода буд.141), кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0303, зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Бершадського РУЮ Вінницької області Андрейцевою Людмилою Романівною, номер запису про інше речове право 5475479 24.04.2014 року. Від решти позовних вимог відмовився та просив стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Представники відповідача будучи повідомленим про дату та час судового засідання у визначеному законом порядку, повторно до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,2216 га, кадастровий номер :01:001:0303, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області.

До набуття права власності у порядку спадкування за законом, вказану земельну ділянку обробляло ПрАТ «Зернопродукт МХП». Вказані обставини встановлено судом та вони не заперечується сторонами.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 21.08.2019 року № 178232103 зареєстровано договір оренди землі серія та номер:1536/а від 19.08.2013 року, нібито укладений між нею та ПрАТ «Зернопродукт МХП», номер запису про інше речове право 5475479 від 24.04.2014 року.

Відповідно до висновку експерта від 12.08.2020 року № 4887/4888/20-21 підпис у графі "орендодавець" договору оренди землі на земельну ділянку кадастровий номер якої :01:001:0303, у примірнику витребуваному у відповідача, - виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

У статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно із частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі.

Встановивши, що ОСОБА_1 договір оренди не підписувала, відповідно, істотні умови цього договору не погоджувала, у позивача було відсутнє волевиявлення на укладення спірної угоди.

Разом з цим, у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи наведене, спірний договір оренди земельної ділянки є неукладеним, тому позовні вимоги про скасування державної реєстрації договору оренди землі серія та номер 1536/а від 19.08.2013 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Витрати, понесені позивачем на оплату за проведення експертизи в сумі 4903,20 грн., та сплату судового збору в сумі 768,40 грн., які документально підтверджені, відповідно до вимог ст. 141ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 407, 626, 777 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 13,141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію договору оренди землі серія та номер 1536/а від 19.08.2013 року, укладеного ОСОБА_1 та ПрАТ «Зернопродукт МХП», номер запису про інше речове право 5475479 від 24.04.2014 року.

Стягнути з ПрАТ «Зернопродукт МХП» на користь ОСОБА_1 судові витрати сплачений судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім грн.) 40 коп. та 4903,20 грн. ( чотири тисячі дев`ятсот три) грн. 20 коп витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Губко