Справа № 536/816/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Пасєчнікової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту приналежності документів-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулись ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зацікавлена особа: ОСОБА_3 , з заявою про встановлення факту приналежності документів.

Свою заяву обґрунтовували тим, що з 24 липня 1976 року вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ), після шлюбу прізвище чоловіка і дружини- ОСОБА_1 , перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.07.1976 р.

Вказали, що від шлюбу мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , 1977 року народження, та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який нині покійний.

Зазначили, що у 2001 році їхня сім`я приймала участь у приватизації житла, а саме двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , та вони отримали свідоцтво про право власності на вказану квартиру від 07.05.2002 року, на підставі рішення Потоківської сільської ради про приватизацію вказаного житла від 25.12.2001 року.

Вказали, що у свідоцтві про право власності на житло зазначено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Заявники зазначили, що така ж помилка була допущена при оформленні права власності на земельну ділянку. В державному акті серії І-ПЛ №003986, виданому Потоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 22.02.1999 року, прізвище власника вказано як ОСОБА_1 , тобто в кінці без м`якого знака, що є, як вказують заявники, невірним, оскільки вірне написання прізвища заявника - ОСОБА_1 .

Таким чином, так як в свідоцтві про право власності на житло та державному акту про право власності на землю прізвища заявників вказано невірно, а даний час в зв`язку зі змінами в законодавстві подібні правовстановлюючі документи не видаються, заявники зазначають, що не можуть реалізувати своє право на реєстрацію житлового приміщення в Єдиному реєстрі прав на нерухомість, отримати кадастровий номер на земельну ділянку.

Встановлення факту належності документів в судовому порядку необхідно для фіксування права власності на нерухомі об`єкти в органах державної реєстрації згідно чинного законодавства України.

На підставі викладеного, просили суд задовольнити їх заяву та встановити факт належності документів: свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 07 травня 2002 року Потоківською сільською радою, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 003986, виданого Потоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 22.02.1999 року, ОСОБА_1 .

Представник заявника Адвокат Гольдінова Олена Василівна в судове засідання з`явилась, вимоги підтримала та просила задовольнити заяву в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про час, дату і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 п. 5) ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян , чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення , заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення , встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 6 ч. 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (прізвище до укладення шлюбу- ОСОБА_2 ), з 24 липня 1976 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, після шлюбу прізвища чоловіка та дружини ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.07.1976 р. Від шлюбу мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , 1977 року народження та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (нині покійний).

В 2001 році приймали участь у приватизації житла, а саме двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 та отримали свідоцтво про право власності на вказану квартиру від 07.05.2002 року, на підставі рішення Потоківської сільської ради про приватизацію вказаного житла від 25.12.2001 року.

В свідоцтві про право власності на житло зазначено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У цьому правовстановлюючому документі на квартиру правильно зазначено лише прізвище старшого сина - ОСОБА_1 , а прізвища заявників та їх молодшого сина записані невірно, як ОСОБА_1 , а саме без м`якого знаку в кінці.

В державному акті серії І-ПЛ № 003986 на права власності на земельну ділянку, передану у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_3 , виданому Потоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 22.02.1999 року, прізвище власника вказано як ОСОБА_1 , тобто вкінці без м`якого знака, що є невірним, оскільки вірне написання прізвища заявника - ОСОБА_1 .

Судом встановлено та підтверджується наявними доказами у справі правильність написання прізвища заявників, як ОСОБА_1 , наступним:

паспортом серія НОМЕР_2 виданий 13.01.1999 Кременчуцьким РВ КМУ УМВС України в Полтавській області на ім`я ОСОБА_1 , довідкою про ідентифікаційний номер, виданою Кременчуцькою ДПІ 27.01.2004 р., свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.07.1976 р., свідоцтвами про народження синів: ОСОБА_3 , серія НОМЕР_3 та ОСОБА_4 , серія НОМЕР_4 ;

паспортом серія НОМЕР_5 , виданий 06.03.2001 Кременчуцьким РВ КМУ УМВС України в Полтавській області на ім`я ОСОБА_2 , довідкою про ідентифікаційний номер, виданою Кременчуцькою ДПІ 09.07.2015 року, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.07.1976 р., свідоцтвами про народження синів: ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 та ОСОБА_4 , серія НОМЕР_4 , посвідчення на пільги серії НОМЕР_6 , пенсійним посвідченням № НОМЕР_7 , виданим на ім`я ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає, що заявниками доведено факт належності їм правовстановлюючих документів, а тому заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 76, 77, 81, 315-319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зацікавлена особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту належності документів - задовольнити.

Встановити факт приналежності документів:

- свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 07 травня 2002 року Потоківською сільською радою, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

-державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 003986, виданого Потоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 22.02.1999 року, ОСОБА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

СуддяО. О. Колотієвський