№ 336/3965/20
провадження № 2/336/2405/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк 65» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

24.07.2020 р. ОСББ «Маяк 65» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначило, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «Маяк». Згідно статуту ОСББ «Маяк» є балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування будинку.

Згідно акту звіряння розрахунків за утримання будинку за період з 01.04.2017 р. 01.01.2020 р. сума заборгованості відповідача складає 1281,75 грн.

Вимога позивача про погашення зазначеної заборгованості залишена відповідачем без задоволення.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг, позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 1281,75 грн.

Ухвалою від 19 серпня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

До суду 10.09.2020 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с.22-26), позиція якого в обґрунтування заперечень зводиться до того, що сплинули строки позовної давності для стягнення заборгованості. Крім того, грошові кошти ним не сплачувались, оскільки позивач до середини літа 2017 р. послуги будинку АДРЕСА_2 не надавав.

25.09.2020 р. позивачем подано відповідь на відзив (а.с.39-46).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк 65», об`єднання створено власниками квартир та нежитлових багатоквартирних будинків об`єднаних комунікаціями АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (а.с.7-8).

Згідно п.1 розділу 2 статуту ОСББ «Маяк 65», метою об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для платежів, передбачених законодавством та цим статутом.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12) судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідач, як власник квартири, у відповідності до ч.4 ст.319, ст.322 ЦК України, ст.151 ЖК України, зобов`язаний утримувати належне йому майно та нести витрати, необхідні для збереження майна, вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. Вказані норми встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до ч.4 ст.4 цього Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

За змістом ст.10 Закону - вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке є обов`язковим для всіх співвласників і може бути оскаржене в судовому порядку.

У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (ч.6 ст.13 зазначеного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співввласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом платежі.

Згідно з чч.5, 8 ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об`єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається.

Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку.

Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири і у свою чергу співвласником будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 свого обов`язку щодо сплати витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території станом на 01.01.2020 р. у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 1281,75 грн.

На підтвердження вказаного розміру заборгованості позивачем надано акт звіряння розрахунків на утримання будинку за період з 01.04.2017 р. по 01.01.2020 р. (а.с.4), .

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач у справі не спростував належними та допустимими доказами, як факт отримання наданих позивачем послуг, так і розмір заборгованості за їх надання.

Відмовляючи в задоволенні заяви про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, суд виходив з наступного.

Позивач, звернувшись 24.07.2020 р. до суду з даним позовом (а.с.2), просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.04.2017 р. по 01.01.2020 р.

Дійсно, в силу вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 (три) роки.

В силу вимог ст. 267 ч. ч. 3,4 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач просив суд застосувати строк позовної давності.

Проте, зі змісту розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем (а.с.4) із стовпця «сплачено» вбачається, що відповідач з жовтня 2017 року по 11.2019 р. здійснював часткові погашення заборгованості, сплачуючи суми, які перевищують нарахування за поточний місяць (зокрема, 10.2017 р., 04.2018 р., 11.2018 р., 03.2019 р., 11.2019р.), що свідчить про визнання відповідачем боргу перед позивачем та, в силу вимог ст. 264 ч.1 ЦК України, перериває перебіг позовної давності.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ст. 264 ч. 3 ЦК України).

Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що в даному випадку заява відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості ним у згадані вище періоди здійснювалася на користь ОСББ «Маяк 65» сплата за утримання будинку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 211, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк 65» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк 65» (м.Запоріжжя, вул.Олексія Поради, 39, ) заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 1281,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк 65» судовий збір в сумі 2101 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 02 жовтня 2020 року.

Суддя О.В.Дмитрюк