Справа № 310/4155/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12 жовтня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дністрян О.М.,

при секретарі Уставицькій Н.М.,

за участю представника позивача - адвоката Петровської В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивувала тим, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.2020 року. Зазначила, що відповідача вона ніколи не знала, а від попереднього власника квартири ОСОБА_5 їй стало відомо, що коли остання придбала квартиру у відповідача 09.10.2003 року, відповідач з квартири виїхав разом з речами в невідомому напрямку та з того часу про нього нічого не відомо. Тобто з жовтня 2003 року відповідач в квартирі не з`являється, комунальні платежі не сплачує, його особистих речей в квартирі не має, в добровільному порядку відповідач з місця реєстрації не знявся. Зазначила, що наявність реєстрації місця проживання відповідача є перешкодою у здійсненні її права власника квартири, зокрема перешкоджає оформити субсидію зі сплати комунальних платежів, та він не є і ніколи не був членом її родини. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді від 20.07.2020р. відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

14.09.2020р. підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Петровська В.М. позовну заяву підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Тому суд у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він сусід позивачки, проживає в цьому ж будинку в квартирі АДРЕСА_3 з 90-х років. В квартирі АДРЕСА_4 майже кожні півроку змінювались власники. Зварчуки жили там.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що позивачка є її кумою. Також пояснила, що квартиру АДРЕСА_2 , вона орендує з 2010 року, відповідача там ніколи не бачила, речей його в квартирі не має, ніхто із сусідів його також не бачив. Від попередньої власниці квартири вона знає, що ОСОБА_8 продав їй квартиру і з того часу виїхав з неї.

Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.06.2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Каменєвою-Тинів Н.В., р.№547, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №211656321 від 05.06.2020р. (а.с.6-8).

Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 06.07.2020р., ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім`ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сім`ї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім`ї на користування цією квартирою. Таким чином, лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не був та не є членом сім`ї нового власника - позивача по справі, був одним із попередніх власників зазначеної квартири, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з новим власником не вирішували питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею права користування та розпорядження належним їй на праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян