Справа № 132/3321/20
Ухвала

про самовідвід

15 жовтня 2020 року Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Аліменко Ю.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до адвоката Ткачук Ірини Валеріївни про стягнення моральної шкоди завданої неправомірними діями відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2020 року на адресу Калинівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до адвоката Ткачук Ірини Валеріївни про стягнення моральної шкоди завданої неправомірними діями відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2020 року головуючим по справі № 132/3321/20 (провадження 2/132/764/20) було обрано суддю Аліменко Ю.О.

Суддею Аліменко Ю.О заявлено самовідвід відповідно до п. 5, ч.1 ст. 36 ЦПК України, з тих підстав, що ОСОБА_2 тривалий час працює адвокатом в Калинівському районному суді Вінницької області. Неодноразово приймала участь в цивільних та кримінальних справах, які були в його провадженні. На даний час приймає участь, як адвокат в одній цивільній справі та двох кримінальних провадженнях, розгляд яких ще не завершено. Тому з точки зору професійної етики дані обставини можуть викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Згідно п. 5 ч.1ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 ст. 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Розглядаючи заявлений самовідвід на участь у розгляді справи з заявлених підстав вважаю, що така позиція відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, якою передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та гарантовано справедливий судовий розгляд.

У пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За практикою Європейського суду з прав людини, яку суд застосовує як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві; судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється» (зокрема, рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 р. у справі «Білуга протиУкраїни», від 28.10.1996 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

За положеннями статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді; суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Згідно з коментарем до наведеної статті Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 р. № 1, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При цьому вказано, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи, як одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом, покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Враховуючи викладене з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості і об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи по суті, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 40, 41 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву судді Аліменко Ю.О. про самовідвід у цивільній справі № 132/3321/20, провадження № 2/132/764/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до адвоката Ткачук Ірини Валеріївни про стягнення моральної шкоди завданої неправомірними діями відповідача - задовольнити.

Цивільну справу № 132/3321/20, провадження № 2/132/764/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до адвоката Ткачук Ірини Валеріївни про стягнення моральної шкоди завданої неправомірними діями відповідача передати до канцелярії Калинівського районного суду Вінницької області для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: