Справа № 301/2079/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді Марковича І.І.

при секретарі Чийпеш А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду 06.10.2020 року з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивачки, ОСОБА_4 . Після смерті батьків відкрилася спадщина на все їх майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який побудований у 1960 році, на земельну частку (пай), яка належала батькові на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЗК №0106155, зареєстрований 8 липня 1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) за №373, земельну ділянку, площею 0,07 га, яка належала батькові, ОСОБА_3 , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЗК 039766, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №98, земельну ділянку, площею 0,22 га, яка належала батькові, ОСОБА_3 , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЗК 041136, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №265, земельну ділянку, площею 0,07 га, яка належала мамі, ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЗК 039772, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №106, земельну ділянку, площею 0,22 га, яка належала мамі, ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗК 040873, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №229.

До смерті батьки заповіту щодо розпорядження своїм майном не залишали.

На момент смерті мами в АДРЕСА_1 , проживала позивачка з чоловіком та дітьми.

Згідно записів по господарських книг вищезазначений спадковий будинок на день смерті належав батькові позивачки ОСОБА_3 , а після його смерті позивачці, як особі, яка фактично прийняла спадщину. Земельні частки (паї), які належали батькам, також як до так після їх смерті обробляє та збирає врожай позивачка, тобто фактично прийняла спадщину.

Але після смерті батьків з`ясувалося, що на житловий будинок відсутня первинна реєстрація права власності, а державні акти на право приватної власності на землю були втрачені.

Але після смерті батьків, під час перевірки документів з`ясувалося, що в свідоцтві про народження покійного батька, державному акті серія НОМЕР_1 , зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №265 та свідоцтві про смерть вказане прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_3 », в свідоцтві про одруження батька, свідоцтві про ОСОБА_1 , народження та державному акті серія НОМЕР_2 , зареєстрованому в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №98, вказане прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_5 ». Такі розбіжності у «імені та по батькові» батька виникли в результаті вільного перекладу за часів СРСР відповідними особами Приборжавської сільської ради.

В зв`язку з цим, позивачка не має можливості як спадкоємець за законом оформити у встановленому законом порядку своє право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок та земельні ділянки, а тому просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батьків.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України та поданих заяв.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , про що 27 березня 2018 року зроблено відповідний актовий запис за №05 та видано свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_3 від 27 березня 2018 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивачки, ОСОБА_4 , про що 19 травня 2020 року зроблено відповідний актовий запис за № 07 та видано свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_4 від 19 травня 2020 року.

Після смерті батьків відкрилася спадщина на все їх майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який побудований у 1960 році, на земельну частку (пай), яка належала батькові на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЗК №0106155, зареєстрований 8 липня 1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) за №373, земельну ділянку, площею 0,07 га, яка належала батькові, ОСОБА_3 , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЗК 039766, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №98, земельну ділянку, площею 0,22 га, яка належала батькові, ОСОБА_3 , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЗК 041136, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №265, земельну ділянку, площею 0,07 га, яка належала мамі, ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЗК 039772, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №106, земельну ділянку, площею 0,22 га, яка належала мамі, ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗК 040873, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №229.

До смерті батьки заповіту щодо розпорядження своїм майном не залишали.

На момент смерті мами в АДРЕСА_1 , проживала позивачка з чоловіком та дітьми.

Згідно записів по господарських книг вищезазначений спадковий будинок на день смерті належав батькові позивачки ОСОБА_3 , а після його смерті позивачці, як особі, яка фактично прийняла спадщину. Земельні частки (паї), які належали батькам також як до так після їх смерті обробляє та збирає врожай позивачка, тобто фактично прийняла спадщину.

Але після смерті батьків з`ясувалося, що на житловий будинок відсутня первинна реєстрація права власності, а державні акти на право приватної власності на землю були втрачені.

Але після смерті батьків, під час перевірки документів з`ясувалося, що в свідоцтві про народження покійного батька, державному акті серія НОМЕР_1 , зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №265 та свідоцтві про смерть вказане прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_3 », в свідоцтві про одруження батька, свідоцтві про ОСОБА_1 , народження та державному акті серія НОМЕР_2 , зареєстрованому в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №98, вказане прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_5 ». Такі розбіжності у «імені та по батькові» батька виникли в результаті вільного перекладу за часів СРСР відповідними особами Приборжавської сільської ради.

В зв`язку з цим, позивачка не має можливості як спадкоємець за законом оформити у встановленому законом порядку своє право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок та земельні ділянки .

Відповідно до ст.16 Цивільного Кодексу України року визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. 329, 1216, 1220, 1223, 1261,1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , в порядку спадкування, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 56,5 кв. м., житлова площа 41,1 кв. м. побудований у 1968 році, позначений літерою А, літню кухню, позначену літерою Б, хлів, поначений літерою В, сараї, позначені літерами Г, Д, Є, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та право власності на земельну частку (пай), яка належала батькові, ОСОБА_3 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЗК №0106155, зареєстрований 8 липня 1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) за №373, земельну ділянку, площею 0,07 га, яка належала батькові, ОСОБА_3 , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІV-ЗК 039766, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №98, земельну ділянку, площею 0,22 га, яка належала батькові, ОСОБА_3 , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІV-ЗК 041136, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №265, земельну ділянку, площею 0,07 га, яка належала мамі, ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІV-ЗК 039772, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №106, земельну ділянку, площею 0,22 га, яка належала мамі, ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗК 040873, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №229.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. І. Маркович