справа № 753/162/20
головуючий у суді І інстанції Лужецька О.Р.
провадження № 22-ц/824/9353/2020
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Писаної Т.О.,

Суддів Приходька К.П., Журби С.О.

за участі секретаря судового засідання Шебуєва Д.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на ухвалу Дарницького районного суду міста Київ від 30 квітня 2020 року у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року позивач Департамент патрульної поліції звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

13 квітня 2020 року представником відповідача адвокатом Білецьким Р.Б. було заявлено клопотання про закриття провадження по справі.

Заява мотивована тим, що позивач Департамент патрульної поліції звернувся з позовом про відшкодування шкоди до свого співробітника, який під час завдання цієї шкоди перебував при виконанні ним своїх службових обов`язків.

Зауважував, що вказаний спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Київ від 30 квітня 2020 року закрито провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди з тих підстав, що спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із ухвалою суду, Департамент патрульної поліції, в інтересах якої діє Щур І.В., звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила оскаржувану ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування своїх доводів вказує, що Дарницьким районним судом міста Києва від 30 березня 2020 року під час розгляду справи №753/162/20 про адміністративне правопорушення досліджено питання правомірності дій відповідача, якими завдано шкоди в ДТП та встановлено у вказаних діях склад адміністративного правопорушення, притягнуто відповідача до адміністративної відповідальності. Таким чином, у суду, під час розгляду справи про відшкодування збитків ДПП, завданих вказаними діями відповідача, відсутня необхідність досліджувати правомірність дій останнього, оскільки їх незаконність встановлена постановою Дарницького районного суду міста Києва від 30 березня 2020 року у справі №753/162/20, яка набрала законної сили.

Зауважує, що Департамент патрульної поліції позбавлений можливості звернутися за захистом своїх порушених прав до адміністративного суду з позовом про відшкодування шкоди, оскільки для суб`єкта владних повноважень така можливість виключена відповідно до ст.5 КАС України.

Вказує, що даний спір між ДПП та відповідачем не пов`язаний із здійсненням жодною із сторін у спірних правовідносинах публічно-владних управлінських функцій, а отже не є адміністративним.

Відповідач у визначений судом строк не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Білицький Р.Б. проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити в силі ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року.

В судове засідання Департамент патрульної поліції не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі частини 2 статті 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України виходив із того, що позивач ДПП як суб`єкт владних повноважень звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , як особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби про відшкодування шкоди, з цих підстав суд зазначив, що вказаний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, що виключало можливість його розгляду у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується виходячи з наступного.

За змістом пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

У пункті 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з пунктами 1 та 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого вослужбовців за шкоду, заподіяну державі; нормативно-правовий акт № 243/95-ВР від 23.06.1995Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР, це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. Дія цього Положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише про встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Відповідні спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналогічний правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 (провадження № 11-892апп18).

У пункті 1 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку, що спір у цій справі підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість постановленої ухвали, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Київ від 30 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2020 року.

ГоловуючийТ.О. Писана
Судді К.П. Приходько
С.О. Журба