Справа № 461/5170/18 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/2479/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Юрківа О.Р. від 12 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові, Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про демонтаж самочинного будівництва, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 червня 2019 року у задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб - Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові, Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про демонтаж самочинного будівництва - відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Вважає, що дане рішення прийнято з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, невідповідністю висновків обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що як підтверджують матеріали справи, а зокрема фотографії з об?єкту, що були зроблені в 2018 році перелік робіт, що передбачався робочим проектом не виконаний та такі роботи проводяться саме в 2018 році, що і зафіксовано результатами перевірки. Вказує, що робочим проектом передбачалася заміна дахового покриття із відповідним утепленням. Виходячи із документів, що наявні в матеріалах справи та підтверджують факт відповідності виконаних робіт проекту дані роботи виконанні відповідачами в повному обсязі ще у 2012 році, а тому необхідності у проведенні ремонтних робіт по заміні даху в 2018 році у відповідачів не було. Крім цього зазначає, що з фотографій, які представленні інспекцією архбудконтролю та були зроблені під час проведення перевірки в 2018 році випливає той факт, що об?єкт перебуває в стані будівництва, оскільки жодні роботи по штукатуренню стін, встановленню вікон, утепленню даху, монтажу систем опалення, водопостачання та водовідведення, електропостачання приміщень станом на 2018 рік з боку відповідачів не виконанні, вже не кажучи про проведення таких робіт в 2012 році. Всі дані роботи тривали на день проведення перевірки. Крім цього судом не взято до уваги той факт, що згідно робочого проекту мансардний поверх мав складатися з наступних приміщень : хол - 14,8 м.кв. (станом на 23.06.2018 року - відсутній), балкон - 0,6 м.кв. (станом на 23.06.2018 року - відсутній), коридор - 5,3 м.кв. (станом на 23.06.2018 року - 5,5 м.кв.), кухня-їдальня - 8,8 м.кв. (станом на 23.06.2018 року - 10,5 м.кв.), кімната - 23,3 м.кв. (станом на 23.06.2018 року - 26,6 м.кв.), ванна - 3,9 м.кв. (станом на 23.06.2018 року - 4,4 м.кв.), балкон - 1,2 м.кв. (станом на 23.06.2018 року - 1,1 м.кв.), антресоль - 29,1 м.кв. (станом на 23.06.2018 року - 22,8 м.кв.). Таким чином площі приміщень та їх кількість повністю не відповідають проекту, хоча і інспекція і проектна організація своїми документами підтвердила , що станом на 2012 рік все відповідає. Факт стану квартири на 23.06.2018 року підтверджується наявним в матеріалах справи технічним паспортом. Крім цього судом не взято до уваги той факт , що при проведенні робіт з приєднанням мансарди до квартири був облаштований отвір в перекритті між 3 поверхом та мансардою з метою монтажу сходів. Під час проведення перевірки даний отвір відсутній, а отже це є ще одним доказом проведення будівельних робіт з боку відповідачів саме в 2018 році без відповідних дозволів та погоджень.Отвір в стелі, що з`єднує мансардний поверх з антресоллю теж розміщений в іншому місці ніж передбачено робочим проектом. Крім того зазначає, що представник позивача в судових засіданнях наголошував на даних розбіжностях, але судом дані доводи взяті до уваги не були. Також судом не досліджувались обставини про час виконання вищевказаних робіт, які як випливає з матеріалів справи проводилися вже після здачі об`єкта в експлуатацію, без належних дозволів та погоджень.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзивів на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на неї, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1 ст. 81, ч.4 ст. 82 ЦПК України, ч.4 ст. 357, ч.2 ст. 383 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.27 Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №289 від 06.11.2017, п.п1.4.1, 1.4.3, 1.4.4 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року, лист Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 11.09.2006 року, лист Державного комітету України з будівництва та архітектури №7/7401 від 30.04.2003 «Щодо віднесення ремонтно-будівельних робіт до капітального та поточного ремонтів», п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що 15.09.2008 року мешканці квартири АДРЕСА_1 звернулися із заявою і згодою всіх мешканців будинку до районної адміністрації у Галицькому районі м. Львова про надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_2 з розширенням за рахунок горища з заміною перекриття даху. 01.04.2009 року видано розпорядження № 241 Галицької районної організації ЛМР з дозволом реконструювати квартиру АДРЕСА_2 з розширенням її за рахунок влаштування додаткових житлових приміщень мансардного типу на площі горища з частковою надбудовою та влаштуванням балкону з боку дворового фасаду на рівні мансардного поверху згідно з поданими проектними пропозиціями. Ліцензованою проектною фірмою ТзОВ «АБМК», ліцензія АВ №313090, було розроблено робочий проект, який було погоджено з усіма службами згідно розпорядження районної адміністрації та 01.12.2010 року затверджено головним архітектором м. Львова. 14.06.2011 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на підставі погодженого робочого проекту було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_2 , код ДК БС-1122. 09.07.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області було складено акт №131Г, згідно якого встановлено, що розпочато виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_2 на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт. Роботи проводяться у відповідності до робочого проекту. Представлено перелік документів, відповідно до яких вносилися дані в декларацію та виконавчу документацію. 17.08.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області було складено акт №141Г, згідно якого встановлено, що будівельні умови проводяться відповідно до затвердженої проектної документації. 16.01.2013 року зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - квартири АДРЕСА_2 . 21.12.2016 року видано розпорядження №525 про розділ квартири АДРЕСА_2 на дві окремі квартири. Крім того, в період з 22.05.2018 року по 04.06.2018 року провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи інспекції ДАБК у м. Львові Галянчуком Ю.М. на підставі наказу Інспекції №271 п від 21.05.2018 року та направлення на проведення позапланового заходу №271 пп від 21.05.2018 було проведено позапланову перевірку щодо дотримання суб`єктами містобудування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Реконструкція горища, за рахунок надбудови стіни та підняття конструкцій даху за адресою: АДРЕСА_1 ». За результатами перевірки складено Акт № 1/271-пп, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 04.06.2018 та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 04.06.2018 у зв`язку з проведенням реконструкції горища за рахунок надбудови стіни та підняття конструкції даху за адресою : АДРЕСА_1 , без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №857/4076/18 від 17.01.2019 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про скасування рішення встановлено, що відповідач при винесенні спірної постанови не врахував усіх обставин справи, не було враховано відсутності достеменних доказів того, чи була взагалі здійснена реконструкція горища за рахунок надбудови стіни та підняття конструкції даху. Крім того, Інспекція не надала належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження факту виконання позивачем саме реконструкції горища, а не заміни покрівлі старої бляхи шиферу на покрівлю з влаштуванням антиконденсатної та вітрової ізоляції горища. Так, заміни покриття даху на будинку відноситься до робіт, пов`язаних з реставрацією та капітальним ремонтом будівель і споруд. Зазначено, що висновки суду першої інстанції про проведення позивачем робіт з реконструкції горища, за рахунок надбудови стіни та підняття конструкції даху без згоди співвласників квартир будинку, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в матеріалах справи міститься копія заяви мешканців житлового будинку, яким підтверджено надання згоди позивачу на реконструкцію квартири з розширенням її за рахунок площі горища. При цьому, як судом першої інстанції, так і представником відповідача в ході розгляду справи та апеляційного перегляду не були надано доказів проведення іншого будівництва, ніж те, на проведення яких позивач мав право. Крім того, додані до відзиву на апеляційну скаргу фотознімки також не підтверджують висновків контролюючого органу про здійснення такого будівництва. Постанова суду набрала законної сили. Суд зазначив, що відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак позивач під час судового розгляду справи, не довела ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог. Дані обставини справи повністю стверджуються постановою у справі №857/4076/18 яка набрало законної сили, а також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження, відповідачами здійснено будівельні роботи лише в межах наданих відповідними дозвільними документами прав.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають; обставини, які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

12.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, у якому просила зобов`язати відповідачів провести демонтаж самочинного будівництва на горищі будинку за адресою АДРЕСА_1 та привести горище зазначеного багатоквартирного будинку в попередній стан та стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору.

В судовому засіданні 10.04.2019 року, судом першої інстанції було залучено в якості співвідповідачів Львівську міську раду, Виконавчий комітет Львівської міської ради, Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради та якості третіх осіб Управління архітектури та містобудування Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

Позов мотивувала тим, що сусідами, що мешкають в квартирі АДРЕСА_1 проведено будівельні роботи з реконструкції горища, за рахунок надбудови стіни та підняття конструкції даху. Всі дані роботи проведені без згоди мешканців будинку. Позивачем була скерована заява до інспекції державного архітектурно-будівельного контрою у м. Львові із повідомленням про факт виконання будівельних робіт. На підставі поданої заяви, було проведено перевірку, в результаті чого складено акт № 1/271 від 04.06.2018 року. Відповідним актом зафіксовано порушення норм чинного законодавства з боку замовника реконструкції ОСОБА_6 , а саме відсутність дозволу на виконання будівельних робіт, проведення реконструкції без отримання згоди співвласників квартир в будинку та 04.06.2018 року винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Провівши реконструкцію горища відповідачі позбавили можливості позивача ним користуватися.

Відповідно до ст. 144 Конституції України, ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів місцевого самоврядування, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно ч.2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У відповідності до ч.2 ст. 369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідногодокумента, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до ст. 383 ЦК України, Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, 15.09.2008 року мешканці квартири АДРЕСА_1 звернулися із заявою і згодою всіх мешканців будинку до районної адміністрації у Галицькому районі м. Львова про надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_2 з розширенням за рахунок горища з заміною перекриття даху.

1.04.2009 року видано розпорядження № 241 Галицької районної організації ЛМР «Про реконструкцію квартири АДРЕСА_2 з розширенням за рахунок площі горища» з дозволом на розроблення робочого проекту на реконструкцію квартири АДРЕСА_2 .

В 2010 роціліцензованою проектною фірмою ТзОВ «АБМК», ліцензія АВ №313090, було розроблено робочий проект, який було погоджено з усіма службами згідно розпорядження районної адміністрації та 01.12.2010 року затверджено (погоджено) головним архітектором м.Львова.

14.06.2011 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на підставі погодженого робочого проекту було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_1 з розширенням.

Обласною інспекцією архбудконтролю було проведено 2 перевірки реконструкції квартири.

Так, 09.07.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області було складено акт №131Г, згідно якого встановлено, що розпочато виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_2 на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт. Роботи проводяться у відповідності до робочого проекту. Представлено перелік документів, відповідно до яких вносилися дані в декларацію та виконавчу документацію.

17.08.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області було складено акт №141Г, згідно якого встановлено, що будівельні умови проводяться відповідно до затвердженої проектної документації.

16.01.2013 року зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації квартири АДРЕСА_2 .

Однак, згідно проектної документації за 2010 рік, висновку комплексної державної експертизи проектної документації від 14.12.2010р., загальна площа квартири відповідає тій, яка зазначена в проекті і складає 154,2кв.м. та декларація про початок будівельних робіт від 14.06.2011р. вказує про те, що загальна площа квартири відповідає проекту та експертизі та складає 154,2кв.м.

Однак, як вбачається із акту №141Г від 17.08.2012 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області в експлуатацію була прийнята квартира відповідачів в 2013р. загальною площею 147,9кв.м., що зважаючи на відсутність площі холу (7,20кв.м.) та площі балкону (0,6кв.м.) з похибкою слід вважати допустимими відхиленнями від проекту зважаючи на відсутність таких приміщень у новоствореному об`єкті.

Проте, з матеріалів справи, також, вбачається, що в 2016 році у відповідачів виникла необхідність в поділі квартири АДРЕСА_1 (реконструйованої в 2013 році) на дві окремі квартири з влаштуванням окремих входів (проектом 2010 року передбачались внутрішні сходи для виходу на мансардний поверх розташований в рівні горища) та розпорядженням Галицької РА ЛМР від 21.12.2016р «Про розподіл квартири АДРЕСА_3 на дві окремі» було дозволено провести розподіл цієї квартири, внаслідок чого в межах приміщень мансардного поверху та антресолі мала утворитись нова квартира АДРЕСА_1 а. яка складатиметься з двох житлових кімнат, кухні, суміщеного санвузла, коридору, балкону, антресолі.

Однак таким розпорядженням не було передбачено здійснення додаткових реконструкцій, приєднання певних приміщень, тощо.

Проте, відповідачами, всупереч попередньому проекту за 2010 рік та розпорядження Галицької районної адміністрації ЛМР від 2016 року, було захоплено приміщення холу та частину сходової клітки будинку, які не були передбачені першим проектом.

Тобто, приміщення холу, згідно проекту за 2010 рік, в якому виявлено самочинне будівництво, за цим документом не було включено в площу квартири АДРЕСА_1 .

Необхідність влаштування нового входу до квартири АДРЕСА_1 а з загальної сходової клітки призвела до проведення відповідачами в 2018 році самовільних будівельних робіт з надбудови стіни та підняття конструкції даху, чого у першому проекті передбачено не було, як не передбачалось і у розпорядженні 2016 року.

З технічного паспорта від 23.06.2018р. вбачається, що приміщення холу (передбачене першим проектом) не включено по факту в площу квартири АДРЕСА_1 а, з боку виходу на сходову клітку в ньому немає дверей, суміжного з ним балкону немає (всупереч проекту за 2010р.), натомість є вікно, перед дверима з боку решти приміщень квартири АДРЕСА_1 а є сходинки (яких на проекті не було).

Цей технічний паспорт у взаємозв`язку з проектом за 2010р. та фото фіксацією об`єкта під час перевірки підтверджує, що роботи, передбачені проектом від 2010 року щодо холу не були проведені у відповідності до проекту в 2013 році. Таким чином, відповідачами було проведено будівельні роботи з надбудови стіни та підняття конструкцій даху в 2018 році самовільно, без дотримання вимог закону та всупереч попередніх проекту та розпоряджень, якими було дозволено здійснення реконструкції їх квартири.

Крім цього, згоду мешканців будинку на здійснення надбудови стіни і підняття конструкції даху, зокрема і позивачкою, як власником квартири АДРЕСА_4 , надано не було, оскільки згідно заяви мешканців про надання згоди на реконструкцію горища вказано, що згода надається лише на приєднання до квартири тих приміщень, які розміщені над нею. Приміщення ж яке реконструйоване, розташоване над загальною сходовою кліткою, а не квартирою АДРЕСА_1 . Згоди на проведення реконструкції квартири з розширенням за рахунок вказаного приміщення; з надбудовою стіни; з підняттям конструкції даху мешканцями будинку відповідачам надано не було.

Дана ж самовільна реконструкція стосується всіх мешканців будинку, оскільки такою реконструкцією змінюються згадані приміщення загального користування, а також і опорні конструкції (конструктивні елементи будинку). Відповідно видозміна таких приміщень та конструкцій, що має місце у даному випадку впливає на права та інтереси всіх співвласників квартир у будинку, оскільки частково позбавляє їх прав на такі приміщення та конструктивні елементи будинку та створює, зокрема, і для них нові права та обов`язки, несе загрози пошкодження будинку, його руйнування, часткового руйнування, тощо, оскільки будь-яких доказів, що така реконструкція відповідає чинним будівельним нормам та правилам немає.

Відповідно до наведеного, реконструкція квартири відповідачів із надбудовою стіни і підняттям конструкції даху повинна була бути здійснена відповідно до закону із складанням нового проекту, який би був погоджений компетентними органами; погоджена з усіма співвласниками квартир у даному багатоквартирному будинку; здійснена відповідно до попередньо складеного проекту та відповідно до чинних будівельних норм та правил.

Оскільки цього відповідачами здійснено не було, доводи як позову, так і апеляційної скарги слід вважати частково обґрунтованими.

Додатково слід вказати і про те, що у відзивах як на позов, так і на апеляційну скаргу відповідачі фактично непрямо визнають здійснення ними реконструкції з відхиленнями від отриманого раніше проекту вказуючи про те, що знесення самочинного будівництва є крайнім заходом та застосовується в разі істотного відхилення від проекту та істотного порушення будівельних норм і правил.

Колегія ж суддів вважає, що вказане і має місце у даному випадку на чому наголошує і Інспекція ДАБК у м.Львові у своїх поясненнях по суті спору та у акті та приписах, які відповідачами не виконані та є чинними (Т.1 а.с. 5-17), зокрема, і у письмових поясненнях (Т.1 а.с. 203-210) та такі істотні відхилення та порушення однозначно несуть загрозу пошкодження та навіть руйнування будинку, про що йшлося, а тому у даному випадку повинен бути застосований такий крайній захід, про який просить позивачка.

Апеляційна скарга відповідно підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового рішення, яким позов слід задовольнити частково.

Так, слід зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 демонтувати самовільно влаштовану надбудову стіни з підняттям конструкцій даху за адресою АДРЕСА_1 , привівши горище зазначеного будинку в попередній стан, що існував до проведеної реконструкції.

В задоволенні позову до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради слід відмовити, оскільки ні позивачкою не наведено, ні судом не встановлено будь-яких неправомірних дій з боку цих органів, які б порушили права чи інтереси позивачки та відповідно не наведено способу відновлення таких.

Відповідно до задоволених вимог позову та скарги слід вирішити питання стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 червня 2019 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові, Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про демонтаж самочинного будівництва задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 демонтувати самовільно влаштовану надбудову стіни з підняттям конструкцій даху за адресою АДРЕСА_1 , привівши горище зазначеного будинку в попередній стан, що існував до проведеної реконструкції.

В частині позову до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 по 176,20 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та по 263,30 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду

Повний текст постанови складено 16 квітня 2020 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра