Справа № 694/695/20
провадження № 2/694/300/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

13.10.2020 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі:головуючої судді Сакун Д.І.

секретаря судового засідання Матвієнко А.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Звенигородка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, зареєстрованоїта проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , моб. тел.невідомий), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд:

- зменшити розмір аліментів, що стягуються із нього згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 13 травня 2013 року, та стягувати із нього, ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини;

- зменшити розмір аліментів, що стягуються із нього згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 07 вересня 2009 року, та стягувати із ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.10.2008 року уклав шлюб із відповідачем ОСОБА_3 . Даний шлюб в подальшому був розірваний 27.01.2009 року за спільною заявою подружжя відділом реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції. У них із відповідачкою ОСОБА_3 поза шлюбом ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася дочка ОСОБА_7 . Дитина була зачата в шлюбі і батьком дитини являється він. Відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.09.2009 р., справа №2-457/09 з нього стягнуто на користь відповідачки ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі заяви до суду 02 липня 2009 року і до повноліття дитини.

26 вересня 2009 року він уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_4 , який в подальшому був розірваний відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2012 року, справа №2305/644/12. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_9 у них народився син ОСОБА_5 . Відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.05.2013р., справа №694/469/13-ц, з нього стягнуто на користь відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі заяви до суду 03 квітня 2013 року і до повноліття дитини.

З 2005 року він не має постійної стабільної роботи (доходу), перебивається тимчасовими заробітками. Офіційно працював з 15.02.2012 по 22.05.2012 перукарем по трудовому договору; з 13.11.2012 по 31.03.2015 перукарем по трудовому договору; з 04.05.2015 по 28.01.2016 перебував на обліку в Звенигородському центрі зайнятості, отримував допомогу по безробіттю; з 21.08.2017 по 29.12.2017 працював перукарем по трудовому договору; з 18.01.2018 по 19.03.2018 року працював підсобним робочим у ФОП ОСОБА_8 . На даний час знову знаходиться в пошуках роботи та підробляє де прийдеться. З 02.10.2018 по 12.11.2018 працював приватним підприємцем; з 12.11.2018 по 15.09.2019 був безробітним у зв`язку з відсутністю роботи; з 15.09.2019 по 15.04.2020 працював підсобним робітником у ФОП « ОСОБА_9 »; з 16.04.2020 по даний час перебуває в Звенигородській районній філії Черкаського обласного центру зайнятості на обліку як безробітний. Сплачувати на двох дітей 2/4 частки від заробітку (доходу) у нього немає можливості, так як у нього не залишається грошей на харчування. Він безробітний, підприємницької діяльності не веде, бо немає грошей на підприємницьку діяльність. Земельної частки (паю), від оренди якого мав би доходи у нього немає. Він не відмовляється утримувати своїх дітей, але нестабільний заробіток не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості, повинен сплатити в місяць на двох дітей непомірну суму коштів. Тому просить суд, зменшити розмір аліментів, що стягуються із нього згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 13 травня 2013 року та згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 07 вересня 2009 року.

Відповідачем ОСОБА_3 30.09.2020 подано відзив на позов, відповідно до якого остання вказує, що позивач ОСОБА_1 вже звертався до суду з позовом щодо зменшення розміру аліментів, 04.11.2019 року рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області №694/369/19 позивачу було відмовлено в задоволенні позову. 28.11.2019 року рішенням Звенигородського районного суду №694/1238/19 було визнано неналежне виконання рішення суду по виплаті аліментів та було стягнуто з позивача пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 4864,54 грн. При набранні рішення законної сили позивач повністю розрахувався з заборгованістю по аліментам та сплатив пеню, що свідчило про те, що кошти у позивача є та він має сплатити дохід, який ніде не зафіксований, тобто він працює без офіційного працевлаштування та отримує високий прибуток; жодного запису у трудовій книжці, копія якої присутня в позовній заяві не містить записів, що позивач був влаштований на роботу у якості тимчасового робітника, тобто послання позивача на той факт, що він тривалий час «перебивався тимчасовими заробітками» не відповідає дійсності; позивач не надав жодних доказів щодо погіршення стану здоров`я або матеріального становища платника аліментів - в позовній заяві відсутні будь-які документи, що свідчать про погіршення здоров`я або стан матеріального становища з 2005 року по 2020 рік включно. Записи в трудовій книжці не містять будь-якої інформації щодо реального доходу позивача та не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Також позивач не надав жодної інформації щодо наявності у нього непрацездатної дружини або батьків, інших обставин, що мають істотне значення, тобто посилання на той факт, що після виплати аліментів на утримання дітей у нього не залишається коштів на проживання без документального підтвердження всіх доходів та витрат не є аргументованою підставою для зменшення розміру аліментів; посилання позивача на той факт, що він не в змозі знайти постійну роботу не є аргументованим та не відповідає дійсності, так як відповідно до офіційної інформації, яка розташована на офіційних сайтах Черкаського обласного центру зайнятості, в даному регіоні є безліч робочих вакансій, в тому числі тих, що не потребують спеціальних навиків роботи; згідно відповіді Звенигородського МРВ ДВС ГУЮ у Черкаській області від 22.09.2020 року №15.6-31/21349, з 05.11.2019 року позивач мав змогу сплачувати аліменти навіть в більшому розмірі, ніж йому було встановлено судом. Наразі позивач працевлаштований та отримує дохід у ФОП ОСОБА_9 . Як вбачається з позовної заяви, про даний факт позивач не повідомляє суд та не надає жодних відомостей щодо свого поточного доходу. Відповідно до офіційних відомостей Мінфіна, середня заробітна плата по Черкаській області становить 10060 грн. Та навіть після сплати аліментів на утримання своїх дітей у позивача залишається сума, яка більше двох з половиною прожиткових мінімумів для працездатних осіб та є достатньою для проживання в даному регіоні, тому з вищенаведеними фактами всі посилання позивача на його скрутний фінансовий стан та нестачу коштів є безпідставними; крім того, позивач вже тривалий час обслуговував клієнтів в перукарні «Пікова дама» в м.Звенигородка, постійно знаходився на своєму робочому місці та обслуговував клієнтів за готівку, але враховуючи той факт, що даний заклад йому не належить та що на даний момент він знаходився на обліку в Звенигородському центрі зайнятості є всі підстави вважати, що дана людина виконувала свою роботу за гроші без офіційного працевлаштування, тобто не тільки не сплачував податки, але й незаконно отримував кошти від держави по допомозі по безробіттю та злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, внаслідок чого вона звернулась до Управління Держпраці у Черкаській області з письмовою заявою, фактично на наступний день їй стало відомо, що позивач у даному закладі більше не працює, результати перевірки на даний час їй невідомі; просить суд взяти до уваги той факт, що позивач тривалий час неналежно виконував рішення суду щодо утримання їхньої спільної дитини, факт якого було визнано судом, жодного разу не брав участь в оплаті додаткових витрат на дитину, не бажає з нею зустрічатися та спілкуватися, та їй самостійно приходиться брати участь у вихованні та брати всі додаткові витрати на дитину, що значно перевищують ті суми, які сплачує позивач у вигляді аліментів. Враховуючи наведене, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати та витрати на правову допомогу покласти на позивача.

Відповідач ОСОБА_2 була належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що відповідач отримала ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви, а також відповідач була повідомлена про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надала, про причини неподання суду відзиву не повідомила, зустрічного позову не пред`являла, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 03.06.2020р. призначення судді не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду ОСОБА_10 .

Рішенням Вищої ради правосуддя № 2446/0/15-20 від 25.08.2020 року суддюЗвенигородського районного суду ОСОБА_10 звільнено в зв`язку з виходом у відставку.07.09.2020 року суддю Звенигородського районного суду ОСОБА_10 відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 09.09.2020 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно копії рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.09.2009 р. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в розмірі 1/4 частини з усих видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду 02.07.2009 року і до повноліття дитини. (а.с.21-22).

Відповідно до довідки - розрахунку, виданої 01.06.2020 року старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Башовою О.А., станом на 01.06.2020 рік боржником повинно бути сплачено 70013,78 грн. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження за вказаний період боржником сплачено 70 685,73 грн. Встановлено, що заборгованість по аліментам на 01.06.2020 року відсутня.Переплата 671,95 грн. (а.с.28-30).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 є ОСОБА_1 та ОСОБА_12 (а.с.9).

Згідно копії рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.05.2013 р. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , в розмірі 1/4 частини з усих видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду 03.04.2013 року і до повноліття дитини (а.с.23).

Відповідно до довідки - розрахунку, виданої 01.06.2020 року старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Башовою О.А., станом на 01.06.2020 рік боржником повинно бути сплачено 69138,98 грн. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження за вказаний період боржником сплачено 69812,70 грн. Встановлено, що заборгованість по аліментам на 01.06.2020 року відсутня.Переплата 673,72 грн. (а.с.25-27).

Згідно довідки міськрайонного управління у Звенигородському районі та м.Ватутіне ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 19.02.2019 року, станом на 01.01.2013 року даних про наявність державного акту на ОСОБА_1 на право на земельну ділянку (пай) на території Звенигородського району відсутні (а.с.20).

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітний в Звенигородській районній філії Черкаського обласного центру зайнятості з 16.04.2020 року (а.с.19).

Відповідно до довідки Звенигородського управління Головного управління ДПС у Черкаській області від 02.06.2020, ОСОБА_1 в період з 01.01.2019 по 31.12.2019 року отримував заробітну плату (а.с.24).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на погіршення майнового стану, зважаючи на те, що з 2005 року він не має постійної стабільної роботи (доходу), перебивається тимчасовими заробітками. Офіційно, починаючи з 2012 року тимчасово працював, про що надав копію витягу з трудової книжки), однак з 16.04.2020 року по даний час перебуває у Звенигородській районній філії Черкаського обласного центру зайнятості на обліку як безробітний, підприємницької діяльності не здійснює, бо немає грошей на підприємницьку діяльність, земельної частки (паю), від оренди якого мав би доходи у нього немає. Сплачувати на двох дітей 2/4 частки від заробітку (доходу) у нього немає можливості, так як у нього не залишається грошей на харчування, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Оцінюючи підстави для зменшення аліментів суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У розумінні ст. 81 ЦПК України саме ініціатору позову належить доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позовній заяві посилався на те, що його доходів, при сплаті аліментів на утримання дітей не вистачає, оскільки він не має постійної стабільної роботи (доходу), живе за рахунок тимчасових заробіток, інших доходів не має.

Доводи позивача в частині того, що він ніде не працює і внаслідок цього не може сплачувати аліменти у вказаному розмірі суд, суд сприймає критично, оскільки будь-яких доказів на предмет існування обставин, які б унеможливлювали його працевлаштуванню суду не надано.

Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

Із наданої позивачем довідки Звенигородської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості від 27.05.2020 року №23.01-16/317 вбачається, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку з 16 квітня 2020 року, що у свою чергу передбачає виплату відповідної соціальної допомоги по безробіттю /а.с.19/, однак, відомостей щодо розміру нарахованої допомоги дана довідка не містить.

Враховуючи те, що позивач є працездатною особою, будь-яких інших належних та допустимих доказів, на предмет погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей він не надав, а також, враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону та позиції Верховного Суду України, на думку суду не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішеннями суду розміру аліментів.

Крім того суд враховує, що розмір стягуваних аліментів за судовими рішеннями не є завищеними та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, відтак приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відтак судові витрати стягненню з відповідачів на користь позивача не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.141, 180, 182, 183, 184, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалила:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцятиднів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судовихрішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 13.10.2020.

Суддя Д.І.Сакун