ДОДАТКОВЕ ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
"15" жовтня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,
02.10.2020 представник ОСОБА_1 - адвокат Зощенко О.С. звернувся до суду з вказаною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 4500 гривень.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В силу .ч. 2 ст.246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, представник позивача подав клопотання про розгляд заяви без їх участі, вимоги, викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення розгляду заяви повідомлявся, причин неявки у судове засідання не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду подано не було.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, заяви про відкладення розгляду заяви до суду подано не було, суд вважає можливим провести розгляд справи заяви за його відсутності.
Суд, вивчивши подану представником позивача заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2318 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 25.06.2020 та до досягнення дитиною повноліття та стягнуто з відповідача судовий збір у розмірі 840,80 гривень на користь держави.
Питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в заочному рішенні суду від 29.09.2020 не вирішувалось, оскільки до завершення судових дебатів у справі до канцелярії суду було надано заяву про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат позивача на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.
Згідно ч.1ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст.133 ЦПК України).
Згідност. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано: 1) копію договору №б/н від 23.06.2020 про надання правничої/правової/ допомоги, укладеного між адвокатом Зощенко О.С. та ОСОБА_4 (а.с.32); 2) копію Додатку до Договору про надання правничої/правової/ допомоги від 23.06.2020 (а.с.33); 3) Детальний опис робіт (наданих послуг), наданих адвокатом Зощенко О.С. ОСОБА_1 по договору про надання правничої/правової/ допомоги від 23.06.2020, затверджений ОСОБА_1 29.09.2020 (а.с.34); 4) Акт приймання-передачі виконаних робіт до Договору про надання правничої/правової/ допомоги від 23.06.2020 (а.с.35).
З договору №б/н від 23.06.2020 про надання правничої/правової/ допомоги, укладеного між адвокатом Зощенко О.С. та ОСОБА_4 вбачається, що предметом договору є захист та представництво інтересів Клієнта ( ОСОБА_1 ) у справі про стягнення аліментів, а також надання Клієнту іншіш видів юридичної допомоги в зазначеній справі (а.с.4).
Розмір гонорару (винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту) за договором про надання правничої/правової/ допомоги від 23.06.2020 у справі про стягнення аліментів становить 4500 гривень, що зазначено у Додатку до Договору від 23.06.2020 (а.с.5,7).
З Акту приймання-передачі виконаних робіт до Договору про надання правничої/правової/ допомоги від 23.06.2020 вбачається, що гонорар було сплачено 22.07.2020 (а.с.35).
Згідно п. 1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не скористався своїм правом на подання відповідного клопотання.
З урахуванням викладеного, на підставі п. 1 ч.2 ст.137 ЦПК України суд вважає доведеним витрати позивача на правничу (правову) допомогу у розмірі 4500,00 грн., які підлягають розподілу між позивачем та відповідачем в порядку ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У зв`язку тим, що позовні вимоги заочним рішенням суду від 29.09.2020 задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зощенко Олега Сергійовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Учасник справи
якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на
поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне додаткове судове рішення складено 15.10.2020.
Суддя Колесник С.А.