КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 372/4543/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/11914/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Висоцька Г.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

13 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Максюк І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Каплі Аліни Степанівни в інтересах Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна»на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 червня 2020 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири,-

В С ТА Н О В И В :

У грудні 2019 року представник ПрАТ «СК «Провідна» Капля А.С. звернулась з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Провідна» 80560 грн. шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.

16 червня 2020 року представник ПрАТ «СК «Провідна» Капля А.С. подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви посилалась на те, що внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , діями ОСОБА_1 , було завдано шкоду в розмірі 80 560 грн., яку позивач відшкодував власникові квартири АДРЕСА_3 за договором страхування. В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 ухиляється від добровільного виконання грошового зобов`язання і вчиняє дії направлені на уникнення відповідальності, позивач вважає за доцільне накласти арешт на належне їй нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 червня 2020 року в задоволенні заяви представника ПрАТ «СК «Провідна» Каплі А.С. про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 7 серпня 2020 року Капля А.С. в інтересах ПрАТ «СК «Провідна» подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 червня 2020 року скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення заяви щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру , що належить ОСОБА_1 .

Вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали, судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що майно, яке знаходиться у відповідача може бути відчужене на момент виконання, тому наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову, оскільки невжиття можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також скаржник зазначає, що відповідач не позбавлена можливості володіти та користуватися своєю квартирою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника ПрАТ «СК «Провідна» Каплі А.С. про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вказана заява не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки незгода ОСОБА_1 в добровільному порядку відшкодувати шкоду свідчить лише про наявність спору між сторонами і не є сама по собі доказом унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім цього, розмір заявленої шкоди в сумі 80 560 грн. є неспівмірним із вартістю квартири, належної відповідачу ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є правильним та ґрунтується на законі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як зазначено у роз`ясненнях постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з роз`ясненнями п. 4 цієї Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчилися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Так, предметом спору є відшкодування шкоди в розімірі 80560 грн., заподіяної внаслідок залиття квартири, тобто позовна заява майнового характеру.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, наданої позивачем, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Колегія суддів звертає увагу, що заявлені позивачем та прийняті судом до розгляду позовні вимоги про відшкодування шкоди у розмірі 80560 грн. є неспівмірними із заходами забезпечення позову, які просить застосувати позивач, оскільки вартість квартири, вочевидь, значно перевищує розмір збитків завданих позивачу, проте позивачем не надано інформації щодо вартості такого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до оцінки майна, наданого відповідачем, вартість зазначеної квартири складає 1 498 624 грн. 68 коп.

Доводи апеляційної скарги щодо відчуження майна відповідачем колегія судів також не приймає до уваги, оскільки позивачем не надано належних доказів про намір її відчуження.

Крім того, встановлено, що зазначена квартира є єдиним місцем проживання відповідача, в квартирі також зареєстрована неповнолітня ОСОБА_3 , 2008 року народження.

Виходячи з викладеного, не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в частині другій статті 149 ЦПК України, за винятком випадків, коли такі наслідки безпосередньо випливають із суті рішення, дії.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності передбачених законом підстав для забезпечення позову відповідають вищенаведеним вимогам закону та відповідним роз`ясненням.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності у застосуванні заходів забезпечення, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, є такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду. Подана позивачем заява не містить обґрунтовані посилання та відповідні докази щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 367, 368, ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Каплі Аліни Степанівни в інтересах Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» - залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 16 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді