Провадження № 2/522/6621/20
УХВАЛА

19 жовтня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Пейкова О.О.

розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Катерининська 62» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2020 року представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Катерининська 62» за довіреністю Пустинін Р.К. звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовними вимогами в яких просить витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) горища, яке незаконним чином увійшло до складу квартири АДРЕСА_1 та зобов`язання його повернути вказане горище у спільну власність власників квартир буд. АДРЕСА_2 шляхом вилучення даного горища в натурі із загальної площі квартири АДРЕСА_1 .

Одночасно з позовом, представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 11402243 у реєстрі прав власності на нерухоме майно), загальною площею 295,5 кв.м., житловою площею 251,2 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та заборони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та іншим особам проводити будь-які роботи ремонтного, будівельного, реконструкційного та іншого характеру в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності.

В обґрунтування заяви вказано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 26.08.2020 р. звернулись до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Катерининська 62» (надалі - «Катерининська 62») з заявою про те, що в серпні 2020 р. гр. ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3 ) стали здійснюватися будівельні роботи, які фактично руйнують цілісність будівлі. Окрім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомили «Катерининська 62» про те, що в склад квартири АДРЕСА_4 незаконним чином було включено горище, яке є місцем загального користування та спільною власністю мешканців будинку АДРЕСА_2 . Заявниками були надані відповідні документи, які підтверджують наведені доводи щодо незаконного включення горища в склад квартири АДРЕСА_4 , а саме рішення апеляційного суду Одеської області від 01.12.2016 р., яким апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2007 р. (яким було визнано за ОСОБА_4 право власності на приміщення горища) було задоволено: рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2007 р. скасовано; у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на приміщення горища відмовлено; ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2017 р., якою касаційну скаргу ОСОБА_4 було відхилено, рішення апеляційного суду Одеської області від 01.12.2016 р. залишено без змін; рішення апеляційного суду Одеської області від 29.03.2017 р., яким апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2008 р. (яким було визнано за ОСОБА_4 право власності на реконструйовану дворівневу квартиру) було задоволено: заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2008 р. скасовано; в задоволенні позову ОСОБА_4 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності відмовлено.

Таким чином, станом на 29.03.2017 р. були скасовані і рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2007 р. (яким було визнано за ОСОБА_4 право власності на приміщення горища) і заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2008 р. (яким було визнано за ОСОБА_4 право власності на реконструйовану дворівневу квартиру). Всі зазначені вище судові рішення були скасовані через порушення права спільної власності та права загального користування власників квартир будинку АДРЕСА_2 .

Однак 30 червня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко О.І., зареєстрований в реєстрі за №1046, відповідно до умов якого ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 295,5 кв.м., житловою площею 251,2 кв.м.

При цьому в п. 2 вказаного договору зазначено, що квартира належить ОСОБА_4 на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2008 р., яке на час укладення цього договору вже було скасовано.

Отже, на цей час відповідач незаконно володіє приміщенням горища, яке входить в склад квартира АДРЕСА_1 .

В зв`язку з тим, що на цей час ОСОБА_1 проводяться ремонтні роботи, які можуть вплинути на витребування горища з чужого незаконного володіння через то, що воно може бути реконструйовано або якимось іншим чином піддано видозміни, а також те, що ОСОБА_1 намагається провести відчуження належної йому квартири, про що свідчить появлення із грудня 2018 року в Інтернеті відповідних об`яв щодо продажу квартири на АДРЕСА_1 , загальною площею 295,5 кв.м., з фотографією будинку, та постійні візити покупців для огляду об`єкту, вважають за необхідне вжити заходи забезпечення позову.

Провадження у справі відкрито 19 жовтня 2020 року, встановлено загальний порядок розгляду справи, призначено підготовче судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є горище, яке було включено в склад квартири АДРЕСА_1 .

Заявниками були надані відповідні документи, на підтвердження позовних вимог, а саме рішення апеляційного суду Одеської області від 01.12.2016 р., ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2017 р., рішення апеляційного суду Одеської області від 29.03.2017 р., також були надані документи, які свідчать про здійснення будівельних робіт в квартирі АДРЕСА_4 , де розташовано спірне горище, які можуть вплинути на витребування горища з чужого незаконного володіння через що воно може бути реконструйовано або якимось іншим чином змінено.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у відповідності до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача та виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд встановив, що заявлені позивачем види заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна та заборони робіт передбачені нормами чинного законодавства, та є доцільними заходами забезпечення позову в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет та ціну позову, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність арешту вказаного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість для відповідача відчужити майно третім особам, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду.

Суд також встановлює, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачу збитки.

Також, у суду не має підстав вважати майновий стан позивача таким, який ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачеві, які можуть бути спричинені забезпеченням позову чи у випадку відмови у позові.

Таким чином, беручи до уваги предмет спору та підстави, з яких він заявлений, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо забезпечення позову в обраний ним спосіб, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність об`єктивного спору між сторонами та з метою усунення загрози неможливості або утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

При цьому суд приймає до уваги що спір стосується квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 11402243 у реєстрі прав власності на нерухоме майно), загальною площею 295,5 кв.м., житловою площею 251,2 кв.м., з горищем, що належить на праві власності ОСОБА_1 , також суду надані документи, які свідчать про здійснення будівельних робіт в квартирі АДРЕСА_4 , де розташовано спірне горище, які можуть вплинути на витребування горища з чужого незаконного володіння, що воно може бути реконструйовано або якимось іншим чином змінено.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Катерининська 62» про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 11402243 у реєстрі прав власності на нерухоме майно), загальною площею 295,5 кв.м., житловою площею 251,2 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та іншим особам проводити будь-які роботи ремонтного, будівельного, реконструкційного та іншого характеру в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом (ч.1 ст. 157 ЦПК України).

Стягувач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Катерининська 62», 65011, м. Одеса, вул. Катерининська, 62.

Боржник: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_5 .

Суддя Л.М. Чернявська