Справа № 166/637/20 Головуючий у 1 інстанції: Лях В. І.
Провадження № 22-ц/802/961/20 Категорія: 70 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С.І.

суддів Федонюк С. Ю., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Панасюка Івана Івановича на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 31 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .18 квітня 2016 року шлюб між сторонами розірвано, дочка проживає з позивачем. Відповідач будь-якої допомоги на утримання дочки не надає. Просить стягувати з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 всіх видів доходів та заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 31 липня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 липня 2020 року і до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з відповідача в дохід держави 840,80 грн судового збору.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Панасюк І. І. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що проведення підготовчого судового засідання до закінчення строку визначеного в ухвалі від 01.07.2020 для подачі відзиву на позов та відповіді на відзив суперечить ч. 2 ст. 196 ЦПК України. Відповідач скористався правом на подачу зустрічного позову про визначення місця проживання дитини, ухвалою від 29.07.2020 суд відмовив у прийнятті до спільного розгляду зустрічного позову у зв`язку з недоцільністю, однак, не вказав в чому саме полягає така недоцільність. Відповідач в ході судового розгляду неодноразово звертав увагу суду на ту обставину, що дочка ОСОБА_3 до 16 січня 2020 проживала з ним та ним утримувалась, а з вказаної дати проживає з ОСОБА_4 , 1975 року народження в с. Тур Ратнівського р-ну Волинської області. Позивачка ОСОБА_1 проживає в Республіці Білорусь. Просить скасувати рішення суду у даній справі та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що відповідач та його представник мали можливість подати відзив на позов, але не скористались цією можливістю. В судовому засіданні 31.07.2020 представник відповідача подав заперечення на позовну заяву, а позивач висловила свою думку щодо заперечень. Вказує, що після розірвання шлюбу з 18 квітня 2016 року, ОСОБА_3 проживала в с. Тур з нею, з 25.08.2017 по 31.05.2018 відвідувала дитячий садок в селі Тур Ратнівського району Волинської області, по місцю проживання позивачки, що підтверджується довідкою від 04.08.2020 № 37. Дитина проживала з відповідачем в період з осені 2018 року до 28 грудня 2019, оскільки ходила у підготовчу групу дитячого садка та 4 місяці в перший клас школи в смт. Заболоття. Під час канікул жила в селі Тур. Позивач весь цей час сама повністю утримувала дитину, оскільки працювала позмінно. 10.08.2020 адвокат Панасюк І. І. в інтересах ОСОБА_2 подав до Ратнівського районного суду Волинської області позовну заяву про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 . Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області відкрито провадження у справі № 166/827/20. Справа призначена до розгляду на 12 жовтня 2020 року. ОСОБА_1 має посвідку на постійне проживання в Україні, а тому будь-яких обмежень щодо в`їзду та виїзду з України у зв`язку з карантином вона немає.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи вік дитини, матеріальне становище сторін, з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .18 квітня 2016 року шлюб між сторонами розірвано, дочка проживає з позивачем.

Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи № 380 від 22.06.2020 Заболоттівської селищної ради ОСОБА_1 з 01.10.2019 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

З довідки Заболоттівської селищної ради № 382 від 22.06.2020 встановлено, що ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та виховує її одна.

ОСОБА_2 зареєстрований як безробітний в Ратнівській районній філії Волинського обласного центру зайнятості з 30 жовтня 2019 року, що підтверджується довідкою від 13.07.2020.

Відповідно до довідки «Навчально-виховного комплексу Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-дитячий садок» смт. Заблолоття № 59 від 14.07.2020 за заявою батька ОСОБА_2 його дочка ОСОБА_3 наказом по НВК від 31.08.2018 № 138 зарахована вихованкою старшої групи № 2, у які виховувалась протягом навчального року. За заявою батька ОСОБА_2 зарахована ученицею 1-го класу НВК смт. Заболоття (наказ по НВК смт. Заболоття від 29.05.2019 № 2-у). За заявою матері ОСОБА_1 учениця 1-А класу ОСОБА_3 була відрахована із списків учнів НВК смт. Заболоття (наказ по НВК смт. Заболоття від 16.01.2020 № 3-у) у зв`язку з продовженням начання в НВК с. Тур.

Відповідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 5 ст. 183 СК України визначено стягнення аліментів у розмірі: на одну дитину однієї чверті; на двох дітей однієї третини; на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи зі встановлених, на підставі поданих сторонами доказів, фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заявлених позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача.

Відповідач не надав суду доказів, які відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доводили б ті обставини, що він в силу матеріального становища не спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному судом першої інстанції. Суд враховує те, що відповідач є працездатним за віком, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати немає.

Ухвала про відкриття провадження у справі постановлена 01 липня 2020 року, у якій зазначено дату, час і місце підготовчого засідання, строк для подання відповідачем відзиву на позов. Закон не зобов`язує суд відкладати підготовче засідання у разі неотримання відзиву відповідача, це є його правом, а не обов`язком. В судовому засіданні 31.07.2020 представник відповідача подав заперечення на позовну заяву, а позивач висловила свою думку щодо заперечень. Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області відкрито провадження у справі № 166/827/20 за позовом представника позивача адвоката Панасюка І. І. в інтересах ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Ратнівської районної державної адміністрації Волинської області, до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини. Права відповідача у даному випадку не були порушені.

Судом встановлено, що на час пред`явлення позову про стягнення аліментів і ухвалення судового рішення дитина проживає разом з матір`ю позивачкою по справі ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 18 квітня 2016 року ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишена на проживанні з матір`ю ОСОБА_1 . Виходячи з вищенаведених обставин існування спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини не виключає розгляду справи про стягнення аліментів на її утримання. Посилання в апеляційній скарзі, що мотиви відмови судом першої інстанції у спільному розгляді первісного позову про стягнення аліментів та зустрічного позову про визначення місця проживання дитини порушують права дитини ОСОБА_3 на належний батьківський догляд не заслуговують на увагу.

Зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про невідповідність висновків суду обставинам справи. Суд першої інстанції дійшов правильних висновків. Підстав для скасування рішення немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Панасюка Івана Івановича залишити без задоволення.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 31 липня 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді