19.10.2020
№ 642/4937/20
№ 2/642/1499/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року Ленінський районний суд м.Харкова

в складі головуючого судді : Гримайло А.М.,

за участю секретаря судового засідання Самотой В.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «ТАЙГЕР» про визнання договору дійсним, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій посилається на те, що нею заявлено позов до ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «ТАЙГЕР» про визнання договору дійсним, яким він просить суд визнати дійсним договір суборенди нежитлового приміщення від 03.01.2020 укладений між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу, третій особі та будь-яким іншим особам вчиняти дії спрямовані на перешкоджання реалізації позивачем права користування нежитловими приміщеннями в будівні літ.»А-3» за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору суборенди нежитлового приміщення від 03.01.2020.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована заявником, тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду .

Вивчивши матеріали, додані до заяви, вважаю заяву не обґрунтованою, виходячи з наступного.

Так, ч.2 ст.149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України видами забезпечення позову визначено як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, так і заборону іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

В заяві про забезпечення позову заявник просить заборонити особам вчиняти дії спрямовані на перешкоджання реалізації ОСОБА_1 права користування нежитловими приміщеннями на підставі договору суборенди нежитлового приміщення.

Відповідно підставою для заборони повинні бути докази, які свідчать про належність спірного нежитлового приміщення на праві власності, або повноважень та права на користування та розпорядження відповідачем спірних нежитлових приміщень, такі докази повинні свідчити про юридичну належність майна у особи.

У заяві про забезпечення позову заявник повинен зазначити відомості щодо наявності, найменування, місцезнаходження, належності майна у відповідного учасника процесу до якого заходи забезпечення позову будуть застосовані. Будь яких доказів того, кому належить спірні нежитлові приміщення суду не надано, саме лише посилання в заяві без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви та на думку суду, унеможливлює виконання дій по забезпеченню позову.

Таким чином, заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.9 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 151 - 153 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «ТАЙГЕР» про визнання договору дійсним - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.М.Гримайло