ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року

м. Харків

справа №642/5516/19

провадження № 22-ц/818/2382/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»

розглянувши у порядку ст.369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про зобов`язання вчинити перерахунок за неналежне надання послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14 січня 2020 року під головування судді Шрамко Л.Л.,-

в с т а н о в и в:

09 серпня 2019 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» ( далі за текстом - КП «Жилкомсервіс») , в якому просив зобов`язати відповідача зробити перерахунок ненаданих послуг (або послуг неналежної якості) з утримання будинку та прибудинкової території, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , а саме послуги з прибирання території за період з 01.01.2010 по 01.08.2019 року, сума перерахунку складає 14 721,32 грн., стягнути з відповідача судовий збір.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14 січня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи і призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначає, що позивач сумісно з дружиною ОСОБА_4 є співвласниками квартири, яка розташована за адресою, АДРЕСА_2 після зміни АДРЕСА_1 . Послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території надає КП «Жилкомсервіс». В період з 2013 по 2019 року відповідач зазначені послуги надавав не в повному обсязі. Позивачем було складено та направлено до КП «Жилкомсервіс» акти-перетензії, які залишені без розгляду або частково задоволені. Також залишені без задоволення і колективні звернення мешканців будинку, в якому розташована квартира позивача.

У зв`язку з тим, що судом не було задоволено клопотання позивача про витребування у відповідача розрахунку вартості послуг з прибирання території, позивач був позбавлений можливості обгрунтувати свої позовні вимоги належними та допустимими доказами.

Також представником відповідача не надано жодного доказу стосовно реагування на акти-претензії, якими встановлено факти неналежного виконання обов`язку з прибирання прибудинкової території. Крім того, вказує, що відповідно до Закону « Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Жилкомсервіс» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права, не довів належними та допустимими доказами, що дії відповідача є неправомірними та такими, що порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону вразховуючи таке.

Судом встановлено, що позивач з 24.07.2009 разом з дружиною ОСОБА_4 є співвласниками 3-кімнатної квартири загальною площею 108,7 кв.м., житловою площею 51,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 09.07.2009 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.07.2009 .(а.с. 19, 20).

Відповідно до розпорядження Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 грудня 2009 року за № 1728 внесено зміни до договору передачі майна у господарське відання з КП «Жилкомсервіс» та зараховано до складу основних фондів житловий будинок по АДРЕСА_3 ( а.с. 112).

КП «Жилкомсервіс» надає послуги на підставі рішення Харківської міської ради від 26.07.2006 «Про створення комунального підприємства «Жилкомсервіс» та Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №150 від 10.08.2004 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд».

Перелік робіт для послуг визначено у рішенні виконавчого комітету Харківської міської ради № 902 від 20.12.2011 «Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій в м. Харкові», яким затверджено порядок і періодичність виконання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

КП «Жилкомсервіс» (Управителем) укладено 31.03.2014 договір № 22-14/1/с з ТОВ «Системи прогресивної очистки» (Виконавцем) про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.119).

Відповідно до умов вищезазначеного договору Управитель має право зменшувати оплату послуг у разі їх ненандання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, з подальшим проведенням перерахунку мешканцям житлового фонду, на суму недоліків відображених в акті ( п. 4.7 договору).

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою надати послуги з прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами, прибирання сміття, підмітання території, прибирання прибудинкових територій, прибирання опалого листя, збирання його до купи.

Також позивач від свого імені, а також як представник мешканців будинку, неодноразово направляв на адресу відповідача заяви про ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, про перерахунок плати за ненадані послуги, в яких зазначено всі факти порушень та міститься прохання про здійснення перерахунку ( а.с. 27 -32, 69,70), на які КП «Жилкомсервіс» надавало відповіді, в яких надані розїяснення, щодо складання актів-претензії, повідомлено заявнику, про здійснення перерахунку за 2017 рік за послугою « прибирання придомової території» та про те, що у позивача ОСОБА_3 наявна заборгованість по сплаті за комунальні послуги ( а.с. 47-51,56,67).

Мешканцями будинку були складені акти-претензії:

-від 23.05.2016 - за період з 01.04.2016 по 23.05.2016 не провадився покос трави, накопичується сміття;(а.с.26,59)

- від 04.12.2017 - про те, що за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 на прилеглій до будинку території сміття не вбирається;( а.с. 25, 60)

- від 31.12.2017 - за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 не провадиться прибирання, накопичується сміття, не прибрані напівпідвальні ями;( а.с. 53)

-від 31.03.2018 - не прибирався сніг.

Також комісією Ленінської філії ділянки № 28 КП «Жилкомсервіс» з участю позивача складено акт- претензія від 15.04. 2015про те, що не проведено прибирання внутрішньо квартальної дороги, не в повному обсязі провадиться прибирання газонів, не прибрані приямки жилого будинку, у зв`язку з чим прийнято рішення зняти 100% оплати з 01.04.2015 по 15.04.2015 за 13 днів; ( а.с. 27).

В матеріалах справи містяться фотографіїбудинку, споруд та прибудинкової території ( а.с. 33-46,54-55,61-66).

З довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг по особистому рахунку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 за період з 03.2007 по листопад 2019 року вбачається, що нарахування оплати за надані послуги здійснюються відповідачем з 01.01.2012 року, а до цього нарахування оплати не провадились, та неодноразово за період 2012 року по 2019 рік здійснювались перерахунки оплати в сторону зменшення ( а.с. 113).

Також вбачається, що позивачем послуги сплачувались не в повному обсязі та нерегулярно, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, сформулювавши зміст позовних вимог в наведеній редакції, зазначив, що сума перерахунку за ненадані послуги становить від`ємне значення від вартості загального переліку всіх послуг, на підставі виставлених відповідачем рахунків, що становить за вказаний період 14 721, 32 грн., за вирахуванням вартості фактично наданих послуг за вказаний період, при цьому не зазначив суми такого перерахунку, не навів їх детального розрахунку, а також позивач не на надав доказів, що такі перерахунки не було здійснено у встановленому законодавством порядку, надані докази відповідача щодо проведених перерахунків не спростував.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

За визначенням, наданим у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року за (далі - Закон), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (стаття 3 Закону).

За змістом пункту 2 частини першої статі 13 Законупослуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відноситься до житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року (справа № 6-59цс13).

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території між сторонами не укладався. Для проведення розрахунків по оплаті за спожиті комунальні послуги на ім`я ОСОБА_3 відкрито рахунок: 100154135, НОМЕР_1 .

Нарахування плати за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території КП «Жилкомсерві» проводило згідно з тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.11.2011 за № 893 від 10.05.2017 за № 283 від 11.05.2018 за № 318. Вказані рішення є чинними, ніким не змінені і не скасовані, а тому вони підлягають виконанню.

Відповідно до пунктів 1, 5, 8 частини першої, пунктів 1, 3 частини третьої статті 20 Закону споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктів 1, 3, 6 частини другої статті 21 Закону виконавець зобов`язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

При цьому факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги (що є порушенням умов договору у розумінні статей 526, 530 ЦК України) повинен бути зафіксований належним чином.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2.ст. 78 ,ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вимог позову про ненадання КП «Жилкомсервіс» послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території позивачем надано акти - претензії, колективні заяви - звернення та фотографії з зображенням будинку та прибудинкової території.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що акти - претензії, колективні заяви-звернення та фотографії є належними доказами на підтвердження вказаних вище обставин, враховуючи таке.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Тобто, вказаною нормою закону встановлена певна чітко виписана процедура складання акта-претензії за неякісні житлово-комунальні послуги.

Матеріали справи не містять доказів того, що для складення та підписання вказаних вище актів-претензії викликався представник КП «Жилкомсервіс».

До того ж акт-претензія має бути складений саме щодо особи яка є стороною спору з визначеними законом даними. Водночас, з актів-претензії вбачається, що вони складені не ОСОБА_3 , який є стороною у даній справі, а за участю інших мешканців будинку. При цьому, надані акти не містить конкретних показників порушень з боку КП «Жилкомсервіс» та строків їх допущення, а містить лише види послуг, обсяг та загальний строк їх не надання, що свідчить про те, що акти складено з порушенням вимог закону.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог.

Також не є належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.77,78 ЦПК України на підтвердження обставин щодо не надання КП «Жилкомсервіс» послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території і колективні звернення до КП «Жилкомсервіс», оскільки вони не відповідають вимогам ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Що стосується долучених позивачем до позову фотографій будинку, споруд та прибудинкової території, то вони також не є належними та допустимими доказами, оскільки з них не вбачається, що вони стосуються будинку, споруд та прибудинкової території саме по АДРЕСА_2 та коли вони зроблені.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку по відмову в задоволенні позову, оскільки відсутні підстави для зобов`язання КП «Жилкомсервіс» здійснити перерахунок заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території у зв`язку з неякісно наданими та наданими у не повному обсязі послугами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, уолегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 14 січня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення складено 06.04.2020 року.