Ухвала

Іменем України

19 жовтня 2020 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В.,

з участю особи, яка подала заяву - ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 , адвоката Пелих О. В.,

секретаря судового засідлання - Крейс О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову,

Встановив:

16 жовтня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій остання зазначила, що з 1990 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . На даний час ОСОБА_1 дізналась про те, що ОСОБА_2 має іншу сімю, а тому ставитиме питання про розподіл майна, яке придбане за час перебування в шлюбі. Добровільно ОСОБА_2 провести поділ майна не бажає, а тому існує загроза відчуження майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, ОСОБА_1 прохає вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на : житловий будинок по АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 ; автомобілі Toyota Yaris та Renault, а також побутові речі: морозильну камеру ST, двухкамерний холодильник Whirlpool, кухонні меблі, котел газовий, стільці металеві, хромові, з м`якими сидіннями 4 шт, пральну машину LG, металеву ванну, раковину керамічну, диван з бильцями, телевізори Toshiba та Sony, шафу-купе з дзеркальними дверима та плиту газову Greta чотирьох-комфорну.

Суд, дослідивши матеріали заяви, заслухавши показання ОСОБА_1 , дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22 вересня 1990 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб (а.с.12).

23 серпня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-14).

Крім цього, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири від 12 жовтня 2009 року є власником 1/2 частини квартири номер АДРЕСА_2 . Власником іншої 1/2 частини є ОСОБА_1 (а.с.40-42). ОСОБА_1 зазначає, що оскільки квартира з часу прийняття її у дар внаслідок спільно проведеного ремонту істотно збільшилась у вартості, то вона має намір в подальшому звернутись до суду з позовом про виділ частки в квартирі.

Також в період шлюбу сторонами придбано автомобілі Toyota Yaris зеленого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 та Renault 25 сірого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , які знаходяться в розпорядженні ОСОБА_2 (а.с.20-23).

Крім цього в квартирі АДРЕСА_2 знаходяться побутові речі: морозильна камера ST, двухкамерний холодильник Whirlpool, білого кольру; кухонні меблі, червоного кольору; котел газовий, настінний, білого кольору; стільці металеві, хромові, з м`якими сидіннями 4 шт; пральна машина LG, металева ванна, раковина керамічна, диван з бильцями, телевізори Toshiba сірого кольору та Sony, плоский, чорного кольору, шафа-купе з дзеркальними дверима та плита газова Greta чотирьох-комфорна. Документи на придбане майно перебувають у відповідача, однак на підтвердження його наявності ОСОБА_1 надала суду фотокопії майна ( 24-36).

ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Допитана як свідок ОСОБА_1 , суду показала, що на даний час її чоловік має стосунки з іншою жінкою ОСОБА_1 на даний час працює позмінно, а тому не може постійно слідкувати за цілісністю майна. ОСОБА_2 не бажає вирішити питання про поділ майна добровільно та коли відбувається розмова про необхідність поділу, починає псувати майно та говорить, що відчужить спільне майно.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами дійсно виник спір щодо поділу майна подружжя. Фактично предметом спору є спільне майно подружжя, яке підлягає поділу. Саме на таке майно заявник просить накласти арешт.

Накладення арешту на спірне майно не перешкоджає користуванню ним з боку ОСОБА_2 , тому відсутні підстави вважати, що забезпечення позову може порушити права останнього.

Статтею 151 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову. Вказаною нормою права не визначено обов`язку заявника надавати докази по справі. Закон вимагає надання обґрунтування необхідності забезпечення позову. Така вимога повною мірою виконана заявником. Відчуження спірного майна повною мірою унеможливить виконання рішення суду про поділ спільного майна подружжя.

Суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно є співмірним заходом та таким, що повною мірою відповідає характеру спору між сторонами.

Отже, заява ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд,

Постановив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на:

1) житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 ;

2) квартиру АДРЕСА_2 ;

3) автомобіль Toyota Yaris зеленого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 ;

4) автомобіль Renault 25 сірого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 ;

5) побутові речі, які знаходяться в квартирі АДРЕСА_3 : морозильну камеру ST, двухкамерний холодильник Whirlpool, білого кольору; кухонні меблі, червоного кольору; котел газовий, настінний, білого кольору; стільці металеві, хромові, з м`якими сидіннями 4 шт; пральну машину LG, металеву ванну, раковину керамічну, диван з бильцями, телевізори Toshiba сірого кольору та Sony, плоский, чорного кольору; шафу-купе з дзеркальними дверима та плиту газову Greta чотирьох - комфорну коричневого кольору.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя