Справа №491/618/20
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

19 жовтня 2020 року м.Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ

ВСТАНОВИВ:

До Ананьївського районного суду Одеської області звернулося із заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 за спожитий газ.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №758 від 01.10.2015 року ( редакції від 29.04.2016 року) «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» ТОВ «Одесагаз-Постачання» є постачальником природного газу на території Одеської області з 01 липня 2015 року, на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання природного газу побутовим споживачам.

Як вбачається із заяви, що відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НРЕКП) постачальником природного газу за регульованим тарифом №5864/16/61-15 від19.06.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Одесагаз», з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання», з іншої сторони, 01.07.2015 року було укладеного Договір доручення щодо збору грошових коштів, за яким ТОВ «Одесагаз-Постачання» здійснює збір грошових коштів зі споживачів природного газу боржників ПАТ «Одесагаз».

Заявник вказує, що між ТОВ «Одесагаз-Постачання» та гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено договір на постачання природного газу побутовим споживачам, про що свідчить отримана постачальником заява приєднання до умов договору. Для здійснення розрахунків за спожитий природний газ, згідно постанови Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 року було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я споживача гр. ОСОБА_1 .

З заяви вбачається, що на протязі року споживач не здійснював оплату за використаний природний газ, чим порушив:

- п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ №2246 від 09.12.1999р. (в ред. від 02.03.2015р.), відповідно до яких: «Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк»;

- п.14 розділу 3 Правила постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015р., відповідно до яких: «Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим».

Також заявник вказує, що боржник постійно не здійснював оплату в повному обсязі за поставлений природний газ в період з січня 2017 р. по липень 2020 р., таким чином утворилася заборгованість на загальну суму 3235,14 грн. За цей період споживачем за отримані обсяги газу в розмірі 4980 м3 частково сплачено в розмірі 28030,94 грн., остання оплата в сумі 500,00 грн. була проведена 30.04.2020 року, отже факт споживання природного газу та оплати за спожитий газ боржником відповідно до вимог Правил доведено, договір вважається дійсним. 26.04.2018 року працівниками ПАТ «Одесагаз» зафіксовані контрольні показники лічильника в обсязі 2903 м3, та 29.02.2020 року - 5802 м3, надані абонентом в телефонному режимі.

Споживач не здійснював повну оплату за використаний природний газ, чим порушив п.14 розділу 3 Правила постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015р., відповідно до яких: «Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим».

З заяви вбачається, що споживач неодноразово попереджався про необхідність погасити борг, але ігнорував вимоги. Надіслана 02.03.2020 року досудова вимога, отримана споживачем 03.03.2020 року, але проігнорована та залишена без виконання. Про наявність заборгованості споживачу досконало відомо. Таким чином за використані обсяги газу 4980 м3, станом на 23.07.2020 р., з урахуванням часткової оплати, утворилась заборгованість у сумі 3235,14 грн.

В результаті не виконання умов договору у споживача ОСОБА_1 утворилась заборгованість за природний газ у сумі 3235,14 грн., пені 2630,24 коп., інфляційних збитків 350,02 грн., 3% річних 245,32 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 167 ЦПК України визначено, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

19 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі, про що головуючим суддею у справі було постановлено відповідну ухвалу.

Судом встановлено, що заявником у справі є Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» юридична адреса: 65003, м.Одеса, вул.Одарія, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 39525257.

Боржником у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області та копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 10 січня 2001 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області.

Судом встановлено, що між заявником та боржником було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання на підставі якого було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Крім того, заявником додано до заяви копію заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, в якому міститься підпис боржника ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В типовому договорі постачання природного газу побутовим споживачам затвердженим постановою №2500 від 30 вересня 2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, вказаний порядок оплати послуг, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Крім того, в типовому договорі постачання природного газу побутовим споживачам затвердженим постановою №2500 від 30 вересня 2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

А також цим договором передбачена відповідальність сторін, права та обов`язки сторін.

У відповідності до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

З матеріалів справи вбачається, що заявником було вручено боржнику досудову вимогу про сплату заборгованості за природний газ, що підтверджується проставленим підписом боржника.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.903 ЦК України:

1. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

2. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 4 та 5 частини 2 статті 163 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

З прохальної частини заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» вбачається, що заявник просить стягнути на його користь:

- суму збитків в розмірі 3235,14 грн.;

- пеню в сумі 2630,24 грн.;

- інфляційні збитки в сумі 245,32 грн.,

- 3% річних в сумі 350,02 грн.

- судовий збір в сумі 210,20 грн. понесений заявником при подачі заяви до суду.

При цьому, судом було досліджено додану до заяви копію розрахунку нарахувань та оплат за надані послуги з газопостачання, а також розрахунок інфляційних збитків, пені, та 3% річних по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

З копії розрахунку нарахувань та оплат за надані послуги з газопостачання, а також розрахунок інфляційних збитків, пені, та 3% річних, вбачається, що заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 складається з:

- основної суми боргу 3235,24 грн.;

- інфляційних збитків 350,02 грн.;

- 3% річних 245,32 грн.;

- пені 2630,24 грн.

З наведеного вбачається, що вимоги заявника зазначені в прохальній частині суперечать доказам, якими обґрунтовуються вказані вимоги.

У відповідності із вимогами визначеними в пункті 1 частини 1 статті 165 ЦПК України підставою для відмови у видачі судового наказу є заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ, з наведених вище підстав.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.160, 161, 163, 165, 167, 260, 261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ.

Копію ухвали суду направити заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України ухвалу про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Роз`яснити, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: О.О. Желясков

Ухвала набула законної сили ___________________________.