Справа №701/950/20
Номер провадження2/701/390/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - І. Д. Калієвського

за участю секретаря - Г.І. Байдужої

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача та третьої особи про визнання права власності на майно.

На підставу своїх вимог спирається на те, що згідно Договору купівлі - продажу від 22 вересня 2020 року позивачем придбано у відповідача стаціонарну малу архітектурну форму (МАФ), що розташована по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,005 га., кадастровий номер :01:002:1220. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Право користування земельною ділянкою посвідчено договором оренди землі від 30 березня 2016 року, укладеним з Маньківською селищною радою на підставі рішення Маньківської селищної ради №6-19/VII від 18.03.2016 року, речове право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.08.2016 року за №15904024. Загальна площа відчужуваної стаціонарної малої архітектурної форми складає 25,88 (двадцять п`ять цілих вісімдесят вісім сотих) кв.м.

За умовами п. 2 даного договору, відчужувана стаціонарна мала архітектурна форма належить продавцю на підставі паспорта прив`язки малої архітектурної форми, виданого відділом містобудування та архітектури Маньківської районної державної адміністрації Черкаської області 01.10.2002 року. Дозвіл на розміщення малої архітектурної форми за №308 виданий 27.02.2001 року на підставі рішення виконкому Маньківської селищної ради від 20.12.2001 року №234.

За умовами п. 4 даного договору, одночасно з відчуженням майна за даним договором, відповідач передав позивачу (покупцю за договором) право на користування земельною ділянкою площею 0,005 га., під кадастровим номером :01:002:1220, на якій розташоване дане майно. Подальші відносини між покупцем та Орендодавцем регулюються самостійно без участі продавця у зв`язку з відчуженням майна та його вибуттям із власності продавця.

На виконання умов договору, покупець провів розрахунок з продавцем згідно домовленої договірної ціни продажу, придбане позивачем майно передано згідно акту приймання - передачі від 22 вересня 2020 року.

Також, на виконання умов даного договору, продавцем передано покупцеві паспорт прив`язки малої архітектурної форми та інші документи, що стосуються даного майна, в тому числі паспорт прив`язки малої архітектурної форми з комплектом доданих документів, договір оренди землі від 30 березня 2016 року з розрахунком розміру орендної плати та актом прийому - передачі, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.08.2016 року №65822261, рішення Маньківської селищної ради Черкаської області від 18.03.2016 року №6-19/VІІ, рішення Маньківської селищної ради Черкаської області від 19.05.2016 року №7-38/VІІ, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, проект відведення земельної ділянки, технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі.

З метою подальшого переоформлення прав власності на придбане за договором майно та права користування земельною ділянкою, позивач звернулась до Маньківської селищної ради із заявою з проханням повідомити, яким чином присвоїти поштову адресу відносно вказаного придбаного мною майна. На що, листом від 28.09.2020 року №1258/02-43 позивачу повідомлено, що присвоєння адреси об`єкту будівництва у даному випадку входить до компетенції виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області. Разом з тим повідомлено, що відповідно до приписів п. 5 Тимчасового порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою КМУ від 27.03.3019 року №367 «Деякі питання дерегуляції господарської діяльності», адреса об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна не присвоюється тимчасовим спорудам. Оскільки малі архітектурні форми відносяться до тимчасових споруд, присвоєння адреси відносно вказаного майна не вважається можливим.

Разом з тим, з метою визначення технічного стану придбаного майна для подальшої його експлуатації за призначенням, позивач звернулась до ПП «Уманський центр технічної інвентаризації». За результатами проведеного огляду та обстеження, позивачу повідомлено, що дане придбане майно має ознаки нерухомості, оскільки про це свідчать технічні будівельні характеристики збудованого майна. Також, за результатами технічного обстеження та проведеної технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 23.09.2020 року, розташований на земельній ділянці під кадастровим номером :01:002:1220. Відповідно до експлікації та характеристики даної будівлі, визначеної у технічному паспорті, нежитлова будівля, магазин під літером А1 значиться 2002 року побудови, фундамент бутовий, стіни - цегла, оштукатурена, частково оздоблена сайдингом, загальна площа основи складає 33,0 кв.м. Придбане позивачем у відповідача за договором купівлі - продажу майно - стаціонарна мала архітектурна форма, є об`єктом нерухомості, яке у свою чергу підлягає здачі до експлуатації та реєстрації прав власності.

Позивач зазначає, що є власником даного майна, майно вибуло з володіння продавця - відповідача у зв`язку з відчуженням, і всі права та обов`язки щодо утримання майна перейшли до позивача як покупця за договором. Відповідно, обов`язки щодо утримання майна, в тому числі проведення реєстрації прав власності та здачі в експлуатацію також перейшли до позивача. Однак, виконувати ці обов`язки в сукупності з реалізацією своїх прав власника позивач не має можливості, оскільки виявилось, що придбане майно є нерухомістю, на яку поширюється правовий статус нерухомого майна з усіма визначеними законодавчими приписами. У зв`язку з такими обставинами вимушена звертатись до суду з даним позовом, оскільки у іншому порядку оформити права власності немає можливості.

Позивачка до суду не з`явилася, але в своїй позовній заяві просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Згідно Договору купівлі-продажу від 22 вересня 2020 року позивачем придбано у відповідача стаціонарну малу архітектурну форму (МАФ), що розташована по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,005 га., кадастровий номер :01:002:1220. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Право користування земельною ділянкою посвідчено договором оренди землі від 30 березня 2016 року, укладеним з Маньківською селищною радою на підставі рішення Маньківської селищної ради №6-19/VII від 18.03.2016 року, речове право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.08.2016 року за №15904024, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 31. (а.с.12-14).

Органом з питань містобудування та архітектури Маньківської районної державної адміністрації було видано відповідачу паспорт прив`язки малої архітектурної форми по АДРЕСА_2 (а.с.18-24).

Згідно пояснювальної записки до плану прив`язки малої архітектурної форми, на земельній ділянці площею 63 кв.м., передбачено розміщення торгового павільйону по типовому плану, розробленому Маньківською виробничою групою «Облархбюро» проекту, погодженому рай архітектором з основними техніко - економічними показниками: загальна площа 25,88 кв.м., будівельний об`єм 120,0 куб.м., площа забудови 30,0 кв.м. Також згідно архітектурного - будівельного рішення передбачено матеріал цоколя - важкий бетон, матеріал стін - дерев`яний каркас, утеплення пінопластом, гіпсокартонні плити, матеріал даху - металочерепиця по дерев`яному каркасу, зовнішнє оздоблення фасадів - пластикова вагонка (а.с.19).

План прив`язки маф/торгового павільйону забудовника передбачено у генеральному плані ділянки згідно ситуаційного плану, погодженого та затвердженого головним архітектором району 18.02.2002 (а.с.20).

Згідно протоколу комісії, призначеної розпорядженням голови районної державної адміністрації від 01.01.2001, розглянувши документи для надання дозволу на розміщення торгового павільйону із земель селищної ради за адресою: АДРЕСА_3 , комісія вважає доцільним розміщення МАФ торгового павільйону за вказаною адресою (а.с.25).

27.02.2001 року інспектором держаного архітектурно - будівельного контролю Маньківської районної державної адміністрації надано дозвіл за №308 на розміщення малої архітектурної форми на підставі рішення виконкому Маньківської селищної ради від 20.12.2001 року ОСОБА_2 , адреса розміщення МАФ: АДРЕСА_3 , біля райвідділу пенсійного фонду, характеристика - стаціонарний павільйон (а.с.26).

Рішенням виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 20 грудня 2001 року №23, надано дозвіл ОСОБА_2 на розміщення тимчасового торговельного павільйону типового зразка по АДРЕСА_3 , біля приміщення пенсійного фонду - п. 1 даного Рішення. Пунктом 2 даного Рішення, вирішено ОСОБА_2 , звернутися у відділ архітектури та містобудування райдержадміністрації за виготовленням відповідних документів (а.с.27).

Згідно рішення Маньківської селищної ради №6-19/VII від 18.03.2016 р. поновлено договір оренди земельної ділянки площею 0,0050 га по АДРЕСА_4 з ОСОБА_2 на 10 років (а.с.30).

Даний договір був укладений 30.03.2016 р. (а.с.42-45).

Рішенням Маньківської селищної ради №7-38/VII від 19.05.2016 р. затверджено технічної документації із землеустрою щодо встановленя меж земельної ділянки в натурі площею 0,0050 га розташованої по АДРЕСА_4 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за рахунок земель житлової та громадської забудови гр. ОСОБА_2 (а.с.31).

ОСОБА_2 у 2016 р, виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановленя меж земельної ділянки в натурі площею 0,0050 га розташованої по АДРЕСА_4 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за рахунок земель житлової та громадської забудови( а.с.32-41).

Згідно Акту прийому-передачі від 22 вересня 2020 року, відповідачем передано у власність позивачу у відповідності до договору купівлі - продажу стаціонарну малу архітектурну форму (МАФ), що розташована по АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,005 га., кадастровий номер :01:002:1220. (а.с.15).

Судом встановлено, що позивач звернулась до Маньківської селищної ради із заявою про присвоєння поштової адресу відносно придбаного нею майна (а.с.52).

Листом від 28.09.2020 року №1258/02-43 позивачу повідомлено, що присвоєння адреси об`єкту будівництва у даному випадку входить до компетенції виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області. Разом з тим повідомлено, що відповідно до приписів п. 5 Тимчасового порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою КМУ від 27.03.3019 року №367 «Деякі питання дерегуляції господарської діяльності», адреса об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна не присвоюється тимчасовим спорудам. Оскільки малі архітектурні форми відносяться до тимчасових споруд, присвоєння адреси відносно вказаного майна не вважається можливим (а.с.53).

З метою визначення технічного стану придбаного майна для подальшої його експлуатації за призначенням, позивач звернулась до ПП «Уманський центр технічної інвентаризації» і за результатами проведеного огляду та обстеження, виготовлено технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 23.09.2020 року, розташований на земельній ділянці під кадастровим номером :01:002:1220. Відповідно до експлікації та характеристики даної будівлі, визначеної у технічному паспорті, нежитлова будівля, магазин під літером А1 значиться 2002 року побудови, фундамент бутовий, стіни - цегла, оштукатурена, частково оздоблена сайдингом, загальна площа основи складає 33,0 кв.м.(а.с.54-62), що дає підстави вважати, що придбане позивачем у відповідача за договором купівлі - продажу майно - стаціонарна мала архітектурна форма, є об`єктом нерухомості, яке у свою чергу підлягає здачі до експлуатації та реєстрації прав власності.

Згідно висновку відділу будівництва, інфраструктури, енергетики та житлово-комунального господарства Маньківської РДА від 09.10.2020 р. №131/18-06 вбачається відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам.

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства - ст.14 ЦК України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав може бути визнання права.

Відповідно до ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

За ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Захист права власності може бути здійснений, зокрема, шляхом визнання права особи відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, яка є публічною, здійснюється відповідним органом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

В ст. 182 ЦК України зазначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення підлягають державній реєстрації.

Об`єкти завершеного та незавершеного будівництва слід відносити до нерухомого майна внаслідок наявності в них зв`язку з землею, що визначено ст. 181 ЦК України як критерій віднесення речей до нерухомих. Тому право на них має бути зареєстровано в органі, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Вона відбувається на підставі Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В ст. 331 ЦК України зазначено, що пПраво власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (ч.3).

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за №582/5773 (із змінами, у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року №186)), затверджено Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до п.5 розділу І даної Інструкції, ця Інструкція визначає механізм проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, господарських будівель та споруд з метою: 1) встановлення їх наявності; 2) визначення їх фактичної площі та об`єму; 3) огляду та опису наявних конструктивних елементів об`єктів; 4) встановлення наявності змін у їх плануванні та складі; 5) визначення фізичного зносу конструктивних елементів об`єктів.

Відповідно до п.п.1) п.6 розділу І даної Інструкції, технічну інвентаризацію проводять у таких випадках: перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, у тому числі після проведення реконструкції, капітального ремонту, технічного переоснащення, реставрації, щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.п.5 та п.п.6 п.1 розділу ІІ даної Інструкції, до об`єктів, що підлягають технічній інвентаризації та на які складаються інвентаризаційні справи і технічні паспорти, належать будинки і споруди громадського та виробничого (в тому числі сільськогосподарського) призначення та їх комплекси, нежитлові приміщення (групи нежитлових приміщень).

Відповідно до п.40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Відповідно до п. 45 даного Порядку, державної реєстрації права власності у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна, у тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки подаються: 1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності). У разі зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав. Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Позивач обгрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що не можу скористатись Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на даний час, оскільки не маю зареєстрованого права власності на придбане майно та документа про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта нерухомого майна та не має можливості отримати такий документ, оскільки за наявними ознаками будівництво та реконструкція має ознаки самочинного будівництва.

Відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для оформлення права власності на нього. Такий документ видається відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю шляхом реєстрації поданої замовником (забудовником) декларації про готовність об`єкта до експлуатації у відповідності до п. 33 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів».

У відповідності до п. 17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМ України від 13.04.2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю один примірник декларації: щодо об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

У відповідності до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

За ч. 3 ст. 375 ЦЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або із істотним порушенням будівельних норм і правил.

Згідно ч. 3 статті 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про основи містобудування», при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечено розміщення об`єктів відповідно до затверджених у встановленому законодавством порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів. Статтею 17 цього ж закону визначено, що містобудівна документація є основою для вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування та упорядкування територій.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів, що узгоджується із частиною 2 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За наявною документацією, а саме згідно комплекту документів паспорта прив`язки, у якому міститься ситуаційний план з експлікацією торгового павільйону у комплексі з погоджувальними документами, а також за даними технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), обмеження у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням - відсутні, розміщення торгівельного об`єкта є передбаченим згідно плану забудови, що узгоджується із приписами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Дослідивши обставини справи, та враховуючи, що позивач набув право власності на вказане у позовній заяві майно на законних підставах, а також зважаючи на те, що заявлений позов відповідає визначеним законом способам захисту і законність підстав такого набуття не заперечено, матеріали справи не свідчать про порушення позивачем прав інших осіб, з метою усунення невизначеності відносин власності з приводу майна, що є предметом позову, суд визнає за можливе позовні вимоги задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 174, 178, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 6, 11, 14-16, 177, 181, 182, 190, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 331, 375, 376, 391, 392, 509 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована та жителька АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), право власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці під кадастровим номером :01:002:1220, згідно даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський