Номер провадження: 22-ц/813/7876/20
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.10.2020 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду Дрішлюк А.І., дослідивши матеріали цивільної справі № 520/10483/16-ц (апеляційне провадження № 22ц/813/7876/20), -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2020 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д. була розподілена справа № 520/10483/16-ц за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25червня 2020 року вцивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання розписок недійсними.

Апеляційна скарга була подана безпосередньо до апеляційного суду. Для вирішення питання про відкриття провадження в справі до суду першої інстанції був направлений запит про витребування матеріалів цивільної справи № 520/10483/16-ц.

23.09.2020 року матеріали цивільної справи № 520/10483/16-ц надійшли до апеляційного суду.

На момент надходження апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду виникла неможливість розподілу справ між суддями судової палати з розгляду цивільних справ, яка тривала з 03 серпня 2020 року по 27 серпня 2020 року (протокол автоматизованого розподілу судових справ між суддями в матеріалах справи), що обумовлено недостатньою кількістю суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15) та перебуванням суддів у відпустці та на лікарняному.

28 серпня 2020 року з`явилася можливість автоматизованого розподілу справ, в зв`язку з чим судді Дрішлюку А.І. було розподілено156 цивільних справ (довідка в матеріалах справи), що виключає фізичну можливість опрацювати їх в строк визначений ст. 354 ЦПК України.

В процесі вивчення матеріалів справи та вирішення питання про відкриття провадження в справі з`ясувалось, що предметом позовних вимог за обставинами даної справи є вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів. Згідно з останньою редакцією позову ОСОБА_4 просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь загальну заборгованість за розписками від 21.07.2013 року, від 23.08.2013 року, від 30.12.2013 року, від 30.07.2014 року у розмірі 56000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 1427366 гривень 42 копійки; а також просив стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за розпискою від 03.02.2014 року у розмірі 10000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 254886 гривень 86 копійок (т.1, а.с. 1-8 уточнено 13-14).

ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання розписок недійсними, який 16.01.2017 року в судовому засіданні уточнювала та просила суд: встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім`єю чоловіки та жінки, з січня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати недійсними написані від імені ОСОБА_1 та імені її матері ОСОБА_5 розписки від 21.07.2013 року, від 23.08.2013 року, від 30.12.2013 року, від 30.07.2014 року з причин фіктивності (т.1. а.с.59-97).

25 червня 2020 року рішенням Київського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Калініченко Л.В.) позов ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), про стягнення грошових коштів задоволено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання розписок недійсними суд вирішив відмовити (т.2, а.с. 205-215).

Не погоджуючись з вказаним рішенням 05 серпня 2020 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси 25 червня 2020 року. Апелянти не погоджуються з вказаним рішенням, вважають, що рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та зазначають, що висновки, викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи. Апелянти пояснюють, що за своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним, строковим або безстроковим. Матеріали справи містять відомості про доходи позивача, які навпаки спростовують інформацію про наявність грошових коштів у таких великих розмірах. ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи, згідно довідки МСЕ № 038095 від 14.01.2004 року та відповідно Довідки від 27.04.2018 року № 4919 знаходиться на обліку Центральному об`єднанні УПФУ в м. Одесі та отримує пенсію за віком. Інших доказів, які б підтверджували фінансову забезпеченість позивача, матеріали справи не містять. Крім того, пояснюють що позивач повинен був пересвідчитися, перед тим як надавати в борг кошти, чи в змозі відповідач їх віддати. На думку апелянта, наведені факти свідчать про те, що сторони по справі весь цей час були близькі та тісно взаємодіяли, мали на меті одні цілі, ОСОБА_4 добровільно посилався на те, що фактично проживає зі своєю колишньою дружиною. Також, апелянт вважає, що довів фіктивність даних боргових розписок, а також відсутність передачі коштів. Крім того, за фіктивним правочином сторони не вчиняють жодних дій на виконання фіктивного правочину, оскільки ознака вчинення правочину для вигляду має бути властива діям сторін правочину. Також звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 головуючий суддя фактично позбавив можливості доказування. Вважають, що не здійснення допиту свідків позбавило можливості відповідача ОСОБА_1 здійснити доказування тих обставин справи, на які вона посилається в зустрічному позові. Апелянт просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2020 року скасувати. Ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю чоловіка та жінки. А також задовольнити вимоги ОСОБА_1 щодо визнання розписок недійсними визнати боргові розписки, написані від імені ОСОБА_1 та розписку написану від імені ОСОБА_5 недійсними з причин фіктивності.

Необхідно звернути увагу на те, що колегія суддів Апеляційного суду Одеської області під головуванням судді Дрішлюка А.І., учасники судової колегії - судді Сєвєрова Є.С., Процик М.В. розглядала цивільну справу № 2/1522/8574/11 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання факту проживання однією сім`єю, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання власності, стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про встановлення факту окремого проживання, визнання майна особистою приватною власністю. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 11.08.2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2013 року в частині відмови в встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності - житлового будинку, визнання права власності, а також в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про встановлення факту окремого проживання, визнання майна особистою приватною власністю було скасовано. В скасованій частині апеляційний суд прийняв нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності задовольнив частково. А саме встановив факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в період з 12.06.2008 року по 01.05.2009 року. Визнав об`єктом спільної сумісної власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 81, 4 кв.м., житловою площею 59, 6 кв. м. Визнав за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 81, 4 кв. м., житловою площею 59, 6 кв. м. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2013 року в частині відмови у задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4 апеляційний суд залишив без змін. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про встановлення факту окремого проживання, визнання майна особистою приватною власністю апеляційний суд вирішив відмовити. Вказане рішення апеляційного суду було залишено без змін судом касаційної інстанції та на теперішній час є чинним.

Отже, з вище наведеного вбачається, що предметом розгляду цивільної справи № 520/10483/16-ц та цивільної справи № 2/1522/8574/11 є вимога щодо факту спільного проживання однією сім`єю чоловіки та жінкиз ОСОБА_4 .

При цьому, в зазначених справах сторони різні: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відповідно.

За обставинами справи № 520/10483/16-ц ОСОБА_1 просить суд визнати факт її проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю чоловіки та жінки, з січня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той час як Апеляційний суд Одеської області, до складу колегії якого входив суддя Дрішлюк А.І., в справі № 2/1522/8574/11 рішенням від 11.08.2015 року визнав факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в період з 12.06.2008 року по 01.05.2009 року.

Тобто, заявник просить визнати факт спільного проживання її та відповідача ОСОБА_4 , який охоплює період часу, щодо якого колегія суддів вже встановлювала аналогічний факт, але з іншим заявником ОСОБА_6 (з січня по травень 2009 року)

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Згідно з чч. 8-9 вказаної статті суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Таким чином, враховуючи взаємопов`язаність предметів цивільних справ, зважаючи на те, що суддя Дрішлюк А.І. входив до складу колегії суддів, яка вже висловлювала свою думку щодо встановлення факту спільного проживання, період якого охоплює час, який ОСОБА_1 просить включити в період спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 (з січня по травень 2009 року), оскільки судовий розгляд повинен відбуватися за умов, коли у стороннього спостерігача не повинно виникати сумнівів до складу суду, який розглядає справу та який за результатами розгляду ухвалює відповідне рішення, з метою дотримання норм цивільного процесуального законодавства в системному взаємозв`язку з засадами судочинства, забезпечення об`єктивності та неупередженості розгляду справи, суддя Дрішлюк А.І. вважає за необхідне заявити собі самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 39, 381 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

В справі № 520/10483/16-ц (апеляційне провадження № 22ц/813/7876/20) заявити собі самовідвід.

Здійснити визначення членів колегії судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду для розгляду справи в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає./

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк