Справа № 595/1490/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області із заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, подані документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з її навчанням у вищому учбовому закладі, у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до досягнення дитиною 23-річного віку. Заяву обґрунтовує тим, що донька навчається у Фаховому коледжі економіки, права та інформаційних технологій Тернопільського національного економічного університету. Заява також містить посилання на ст.199 СК України.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Аналізуючи процесуальні норми діючого цивільного процесуального законодавства в їх взаємозв`язку, суд приходить до висновку про можливість пред`явлення в наказному провадженні вимоги про стягнення аліментів лише на утримання дітей, тобто до їх повноліття.

Суд зауважує, що положеннями ст. 161 ЦПК України передбачено виключний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Вимоги про стягнення аліментів до досягнення дитиною 23 років, до цього переліку не включено.

За нормами статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Так, в заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини до досягнення нею 23-річного віку.

Оскільки положеннями ст. 161 ЦПК України визначено виключний перелік вимог, які особа вправі заявляти в наказному провадженні, в той час як вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки у зв`язку з продовженням навчання серед вимог, визначених ст. 161 ЦПК України не передбачена, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.161, 165, 166, 260, 353, 432 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Роз`яснити заявниці, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на дану ухвалу подається до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя: Л. І. Созанська