Справа № 279/1565/20
Провадження № 4-с/279/9/20
У Х В А Л А

09 квітня 2020 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Шульга О.М., по скарзі ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , як боржник у виконавчому провадженні, звернувся до суду зі скаргою в якій просить:

1) виконавче провадження від 17.03.2020 року скасувати та замінити добровільною сплатою боргу;

2) внести в рішення суду зміни про звільнення від сплати, як необґрунтованої суми 3387,98 гривень.

Відповідно п. 13 до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

Вивченням матеріалів вказаної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно ст. 175 ЦПК України, позовна заява (скарга) повинна містити повне найменування юридичних осіб, їх місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, зміст вимог, виклад обставин, якими позивач (скаржник) обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Отже, строки для подання скарги є процесуальними та можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

В поданій скарзі ОСОБА_1 не конкретизує, які самі дії, рішення, якого саме виконавця ним оскаржуються та не зазначається час їх вчинення. Фактично зміст скарги зводиться до незгоди з прийнятим судовим рішенням у справі №279/3371/19.

Зазначений у вступній частині відділ державної виконавчої служби не містить повного найменування відповідно до ЄДРПОУ та вірної адреси його місцезнаходження, що унеможливлює здійснити повідомлення суб`єкта оскарження про час та місце розгляду скарги та не відповідає вимогам, зазначеним в п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Вимога, зазначена в п.2 резолютивної частини скарги не підлягає вирішенню в порядку розділу VII, яким врегульовано судовий контроль за виконанням судових рішень, оскільки правом скасовувати, змінювати судові рішення суду 1 інстанції наділений суд вищої інстанції.

До скарги ОСОБА_1 додано копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, що можливо на думку скаржника і є предметом оскарження, оскільки будь-які відомості про це зміст скарги не містить.

Якщо так, то з даної постанови слідує, що вона датована 17.03.2020 року.

В той же час, скаржник звернувся з даною скаргою 7.04.2020 року, тобто після спливу строків на оскарження дій державного виконавця, визначеного ст. 449 ЦПК України.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення ( ст. 127 ЦПК України).

На перевірку дотримання цього строку і при прийнятті скарг на рішення державного виконавця дано роз`яснення судам в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Однак, матеріали скарги не містять належних та допустимих доказів щодо дотримання скаржником десятиденного строку на звернення до суду з даною скаргою.

У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно вказати повне найменування учасників справи, їх місцезнаходження; конкретизувати зміст вимог скарги; належним чином викласти обставини, якими обґрунтовуються вимоги, зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; викласти обставини щодо дотримання строку на звернення із відповідною скаргою до суду, а також надати відповідні докази.

З врахуванням наведеного скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 260, 447-450 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подання нової скарги з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :