Пр.№ 2/155/414/20
Справа № 155/178/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі: головуючого - судді Адамчук Г.М.

при секретарі судового засідання Ревуцькій М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , зазначаючи у позовній заяві про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю та позивачу на праві спільної сумісної власності, а також земельна ділянка, що передана ОСОБА_3 безоплатно у приватну власність згідно архівного витягу з рішення сесії Холонівської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 24 грудня 1993 року №17/3 площею 0,50 га (0,25 га - земельна ділянка призначена для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд). Крім позивача, спадкоємцем майна померлого по заповіту є ОСОБА_2 . Оскільки правовстановлюючих документів на це майно немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на цей будинок та земельну ділянку, то позивач просила визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а саме Ѕ частину як частку у праві спільної сумісної власності та Ѕ в порядку спадкування після смерті чоловіка, а також право на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак скерувала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Із витягу з погосподарської книги №2 за 2020 рік Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , рік побудови - 1970 .

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Із виписки з рішення сесії Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 24 грудня 1993 року № 17/3 "Про приватизацію земельних ділянок, які передаються громадянам у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства, будівництва, обслуговування житлових будинків та господарських будівель" вбачається, що ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га для обслуговування будівель.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Холонівською сільською радою Горохівського району Волинської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Холонів Горохівського району Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина.

Як вбачається із довідки №30 від 16 червня 2020 року, виданої Холонівською сільською радою Горохівського району Волинської області, спадкодавець проживав до ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Холонів разом із дружиною ОСОБА_1 . Заповіт посвідчувався в сільській раді 22.08.2008 року. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 та діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Із заповіту, посвідченого 22 серпня 2008 року секретарем Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області, ОСОБА_3 заповів належну йому земельну частку згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №110780 своєму сину ОСОБА_2 .

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Матеріалами спадкової справи №607/2010, заведеної після смерті ОСОБА_3 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася ОСОБА_1 , крім того вона не заперечила щодо включення ОСОБА_2 , який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, в коло спадкоємців. ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 земельної ділянки згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №110780, а ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 земельної ділянки згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №110780.

Із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 25.01.1964 року вбачається, що ОСОБА_1 25.01.1964 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 , після чого змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до ст. 22 Кодексу законів про шлюб та сім`ю України, який діяв на момент виниклих правовідносин, майно нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, і частки є рівними (ст. 28 цього Кодексу), аналогічні норми містяться в статтях 60, 70 СК України, ч.3 ст.368, ч. 2 ст.370 ЦК України.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має право на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як на частку у спільній сумісній власності подружжя.

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , даний будинок побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 04.02.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно.

Крім того, згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення.

Отже, судом встановлено, що позивач як спадкоємець після померлого ОСОБА_3 за законом, має право на спадкування його майна, прийняла спадщину в установленому порядку, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як на частку у спільній сумісній власності подружжя, Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки, що була передана ОСОБА_3 безоплатно у приватну власність згідно архівного витягу з рішення сесії Холонівської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 24 грудня 1993 року №17/3 площею 0,50 га (0,25 га - земельна ділянка призначена для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд), як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 259, ч.4 ст.206, 264-265 ЦПК України, ст.ст.1217, 1222, 1223, 1235, 1261, 1268, 1269, 1272, 1274 ЦК України розділом X "Перехідні положення" ЗК України, суд ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , яка являється пережилою дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , як на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,50 га (0,25 га - для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд), яка передавалась ОСОБА_3 у приватну власність згідно витягу з рішення Холонівської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 24.12.1993 року №17/3.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 03 квітня 2020 року.

Головуючий Г.М.Адамчук