Єдиний унікальний номер 741/777/19
Провадження № 2/741/113/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 13 березня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Качан О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були вона (позивач), ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина (мати позивача) ОСОБА_3 . Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець за заповітом, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину зазначеного житлового будинку, яка належала ОСОБА_3 Державний реєстратор відмовив їй (позивачу) у реєстрації права власності на належну їй, як члену колишнього колгоспного двору, частину зазначеного житлового будинку.

У судове засідання позивач та її представник - адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача.

У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мринської сільської ради № 831/03-04 від 5 вересня 2018 року (а.с. 17).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало по 1/3 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , як членам колишнього колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2002 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким належну йому частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а також все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом він матиме право заповів ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 42).

Таким чином, в силу ст. 1223 ЦК України ОСОБА_1 , як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті ОСОБА_2 .

У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, що підтверджується повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 1421/01-16 від 8 жовтня 2019 року (а.с. 50).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті останнього, що підтверджується довідкою виконкому Мринської сільської ради № 450 від 3 вересня 2018 року (а.с. 13).

Таким чином, ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_2 належну йому 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

У судовому засіданні встановлено, що 7 червня 2002 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким належну їй частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а також все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право заповіла ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповідного заповіту (зворот а.с. 42).

З копії спадкової справи № 177/2014 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 37-46) вбачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину, 26 жовтня 2015 року на її ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на інше спадкове майно.

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_3 належні їй 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини вищезазначеного житлового будинку, які належали ОСОБА_3 , в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 496/02-31 від 8 квітня 2019 року (а.с. 22).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що позивач зверталася до державного реєстратора з метою реєстрації за собою права власності на належну їй, як члену колишнього колгоспного двору, 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку, але їй було відмовлено у зв`язку із тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням № 19-11/653 від 13 березня 2020 року (а.с. 61).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 23-27).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. 392, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на:

- 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 69,4 кв. м, житловою площею 26,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору;

- 2/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 69,4 кв. м, житловою площею 26,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв