Номер провадження 2/754/420/20
Справа №756/3095/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2020 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Дорошенко В.В., справа № 754/3095/18

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач

Вимоги позивача: поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнювались і посилаючись на порушення свого права власності, як подружжя, просить у порядку поділу майна визнати за нею право особистої власності на холодильник «Indezit», пральну машину «LG», кольоровий телевізор «Samsung» та пральну машину.

Позивач у судове засідання не з`явився, надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав лише в частині поділу холодильника, а в іншій частині позовні вимоги не визнав та не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності позивача.

З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності позивача.

Вислухавши відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

14.06.1997 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.07.2015 року.

Окрім керівництва по експлуатації на холодильник «Indezit», наявність якого в натурі і придбання якого в період шлюбу та визначену позивачем у позові вартість цього холодильника в сумі: 3500 грн. не заперечував відповідач у судовому засіданні, позивач суду не надав і судом не здобуто жодних конкретних правових доказів, які б свідчили про наявність та придбання сторонами в період шлюбу майна, переліченого позивачем у позові.

Тому, доведеними і обґрунтованими є лише позовні вимоги в частині поділу, як спільного майна подружжя, холодильника «Indezit» вартістю: 3500 грн., а в іншій частині позовні вимоги є безпідставними за їх недоведеністю.

Згідно зі ст. 60 і ст. 70 СК України, 1. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 1. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 2. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. 3. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

У судовому засіданні відповідач просив поділити спірний холодильник порівну і не заперечував проти передачі цього холодильника у власність позивача, стягнувши з останнього половину вартості цього холодильна.

Будь-яких конкретних правових доказів, які б давали правові підстави для відступлення від рівності часток подружжя у праві власності на спільне сумісне майно подружжя, позивач суду не надав і судом не здобуто.

Доводи про наявність у відповідача заборгованості по аліментам, окрім посилання на це самого позивача, нічим не підтверджені, зокрема, позивач не надав суду жодних конкретних правових доказів, які б свідчили про наявність у відповідача заборгованості по аліментам.

За таких обставин, позов задовольняється частково.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задовольняється, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до позову адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) в особисту власність холодильник «Indezit» вартістю: 3500 грн., припинивши право власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до позову адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ): 1750 грн. - половину вартості холодильника «Indezit» вартістю: 3500 грн..

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до позову адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ): 176 грн. 20 коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: