Справа № 692/729/20
Провадження № 2/692/294/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року смт. Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Левченко Л.О.,

за участю секретаря Савенко О.В.

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Плешканівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Плешканівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого поряд з іншим майном входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті матері позивач прийняв у встановленому законом порядку. У зв`язку з тим, що при житті померла ОСОБА_2 не провела оформлення права власності на належний їй будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на нього в нотконторі, а тому змушений звертатися до суду з вказаним позовом.

21.08.2020 року ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження.

Підготовче судове засідання проведено 17.09.2020р. та справу призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Фая В.Г. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, де підтримав позов повністю та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача - Плешканівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в підготовче судове засідання не з`явився, скерував заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, просив суд їх задовольнити.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 30.12.2005р. Безпальчівською сільською радою Драбівського району Черкаської області, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 14.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та відповідно спадкоємцем першої черги спадкування за законом, що підтверджується даними свідоцтва про народження ОСОБА_1 від 20.06.1974 року, Серії НОМЕР_2 .

Відповідно даних заповіту, складеного 04 грудня 1997р. в с. Безпальче Драбівського району Черкаської області та посвідченого секретарем Безпальчівської сільської ради Зражевською Г.Ф., ОСОБА_2 все своє майно, яке буде належати їй на день смерті заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно копії спадкової справи № 239, заведеної 11.04.2006р. вбачається, що ОСОБА_3 згідно заяви від 11.04.2006р. відмовилась від спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 згідно заяви від 11.04.2006р. прийняв спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 .

З довідки, виданої виконавчим комітетом Плешканівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 97 від 18.08.2020р. вбачається, що за ОСОБА_2 , 1937р.н., померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно записів по господарської книги № 02674-1 Безпальчівської сільської ради, рахується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно довідки Драбівського відділку КП «ЧООБТІ» від 23 червня 2020 року № 319, станом на 01.01.2013р. право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованим за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що він виготовлений 11.06.2020р. за замовленням ОСОБА_1 . Рік побудови житлового будинку - 1980р. Рік побудови надвірних будівель та споруд 1980-2014р.р.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2020 року в.о. державного нотаріуса Драбівської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, передбачено обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ. Записи в погосподарських книгах сільських рад визнаються в якості актів органів влади, що підтверджують право власності. Таким чином реєстрація права власності на нерухоме майно - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , побудований у 1980р., була проведена згідно з законодавством, яке діяло на момент завершення будівництва, а саме шляхом внесення даних до погосподарської книги.

Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 11.06.2020р. - житловий будинок (А1) побудований у 1980р.; прибудова (а1) та ганок - у 1981р.; погріб з шийкою (З1) - у 1980р.; сарай (Б1) - у 1983р.п.; огорожа №5 - 1990р. Рік побудови інших надвірних будівель та споруд 2009-2014р.р., а саме: сарай (В1) -2014р.п.; сарай (Г1) -2013р.п.; сарай (Д1) - 2013р.п.; вбиральня (Ж1) - 2009р.п.; огорожа (№ 1), ворота з хвірткою (№ 2), свердловина (№3), яма вигрібна (№ 4) - - 2012р.п.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_2 на момент смерті фактично була власником побудованого у 1980р. житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, побудованими протягом її життя, та не могла бути власником будівель, побудованих після 24.10.2005р., тобто після її смерті.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За нормами ч.1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу наданого позивачем окремо, а також в їх сукупності, суд прийшов висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, враховуючи, що позивач довів, що спадкодавець фактично була власником, але не зареєструвала права власності на майно відповідно до вимог законодавства. В такому випадку у суду маються підстави для визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем яке складається з: житлового будинку ( А1), погреба з шийкою (З1), прибудови (а1); сараю (Б1), ганку, огорожі №5.

Оскільки згідно даних вищевказаного технічного паспорту на будинок садибного типу не всі господарські будівлі та споруди побудовано за життя спадкодавця, а саме: сарай (В1); сарай (ГІ); сарай (Д1); вбиральня (Ж1); огорожа (№ 1), ворота з хвірткою (№ 2); свердловина (№3), яма вигрібна (№ 4) побудовані після 2005р., тобто після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , тому не можуть бути визнані судом спадковим майном та включені до переліку спадкового майна.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики України своїм листом від 23 березня 1999 N 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», роз`яснив, що комітет вважає за доцільне проводити оформлення свідоцтва про право власності по об`єктах, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію (які експлуатуються або не експлуатуються) тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що орган судової влади не може заміняти органи, на які покладені обов`язки по видачі дозволів на будівництво, узгодженню забудови, здачі в експлуатацію.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу наданого позивачем окремо, а також в їх сукупності, суд прийшов висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому суд прийшов переконання, що у позові в частині визнання права власності в порядку спадкування на господарські будівлі та споруди, які побудовано після 24.10.2005р., тобто після смерті спадкодавця ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись вищевикладеним, ст.ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1222, 1223 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадкове майно: житловий будинок з прибудовою та ганком «А1, а1» з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: погріб з шийкою (З1), сарай (Б1), огорожа №5.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.О. Левченко