Справа № 448/324/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/811/2235/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м.Львів

Справа № 448/324/16

Провадження № 22ц/811/2235/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області, постановлену у м. Городку 13 липня 2020 року у складі судді Яворської Н.І.,

у справі за заявою ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

ОСОБА_4 звернувся із заявою про визнання виконавчого листа №448/324/16, виданого 17 лютого 2020 року Городоцьким районним судом Львівської області таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви посилається на те, що ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 3 лютого 2020 року задоволено заяву ОСОБА_5 про видачу дубліката виконавчого листа. Вказує, що видано два виконавчі листи щодо боржників - ОСОБА_6 та нього ( ОСОБА_4 ). Виконавчий лист №448/324/16-ц, виданий 10 листопада 2017 року Городоцьким районним судом Львівської області, у якому боржником зазначена ОСОБА_6 , стягувачем пред`явлено до Мостиського районного ВДВС, яким відкрито виконавче провадження за № 55385781. ОСОБА_6 рішення суду виконала. Вказує, що 19 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження стосовно нього, як боржника, на підставі дубліката виконавчого листа №448/324/16-ц, виданого 17 лютого 2020 року. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 лютого 2020 року на нього покладено виконавчий збір в розмірі 9446 грн. Стверджує, що оскільки існує виконавче провадження стосовно ОСОБА_6 , тому дублікат виконавчого листа виданий за заявою представників ОСОБА_5 , які не мали повноважень звернення до суду, не підлягає виконанню.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 13 липня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_4 . В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви, посилаючись на її доводи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з такого.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2017 року задоволено апеляційну скаргу представників ОСОБА_5 ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . Вирішено демонтувати димохідну трубу, встановлену на даху гаража в господарстві ОСОБА_8 і ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується для відведення димових газів.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, підлягають виконанню на всій території України.

Згідно зі ст. 431 цього Кодексу виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Встановлено, що на виконання рішення Апеляційного суду Львівської області 19 жовтня 2017 ороку видано два виконавчі листи, де боржниками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які передано на примусове виконання до Мостиського ВДВС у Львівській області.

Виконавче провадження АСВП: 55385781 відкрито відносно боржника ОСОБА_6 .

З повідомлення Мостиського РВДВС від 29 січня 2020 року вбачається, що виконавчий документ, де стороною є боржник ОСОБА_4 , у виконавчій службі на виконанні не перебуває.

3 лютого 2020 року на підставі ухвали Городоцького районного суду Львівської області видано дублікат виконавчого листа.

Виконавче провадженнч АСВП: 61319796 відкрито 19 лютого 2020 року відносно боржника ОСОБА_4 на підставі дублікату виконавчого листа.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню можливе з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що заява ОСОБА_4 є необґрунтованою. Заявником не доведено наявність обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_4 посилається на те, що рішення суду виконано, зазначаив, що трубу встановлено, однак вона не відноситься до приміщення гаража.

Встановлено, що виконавче провадження відкрито за виконавчим листом стосовно боржника ОСОБА_4 , однак це не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки в рішенні суду зазначено двох боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Виконавче провадження 7 серпня 2018 року відкрито відносно боржника ОСОБА_6 .

На підставі встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391, ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 13 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2020року.

Головуючий

Судді