ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2020 року м. Кропивницький

справа № 1109/5101/12

провадження № 22-ц/4809/1168/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі судді Іванової Н.Ю. від 17 червня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Борисенко Любов Петрівна, Акціонерне товариство «УкрСиббанк», -

встановив:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Любов Петрівни, щодо закінчення виконавчого провадження № 39116650, по виконавчому листу № 1109/5101/2012, 1109/2522/2012 від 07 лютого 2013 року, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Любов Петрівну або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця закінчити виконавче провадження №39116650, відкрите по виконавчому листу №1109/5101/2012, 2/1109/2522/2012 від 07 лютого 2013 року, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Любов Петрівну або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення його прав у встановленому законодавством порядку.

Заява мотивована тим, що 06 грудня 2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда було ухвалено рішення про стягнення солідарно з нього на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитом у розмірі 25 375 доларів 56 центів США, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 202 623 грн. 85 коп., 3396 доларів 54 цента США, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 27 121 грн. 37 коп. заборгованість за відсотками, 378 грн. 17 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 1337 грн. 26 коп. пеня за несвоєчасне погашення відсотків та по 1157 грн. 30 коп. судового збору. На підставі вказаного рішення, Фортечним відділом державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області було складено постанову від 02 серпня 2013 року про відкриття виконавчого провадження. 20 березня 2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Л.П. було прийнято до виконання виконавчий лист № 1109/5101 виданий 07 лютого 2013 року.

Вказав, що на вимогу державного виконавця, ним була сплачена заборгованість на користь АТ «УкрСиббанк» в сумі 248 630 грн. Однак, виконавча служба почала вимагати сплату боргу в іноземній валюті, при цьому його вимогу щодо повернення сплачених коштів в гривні було проігноровано. В подальшому, він через канцелярію Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області було подано заяву до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Л.П. про закриття виконавчого провадження за № 39116650 від 07.02.2013 року, у зв`язку зі сплатою боргу.

Зазначив, що 26 листопада 2019 року, на його адресу надійшла відповідь від начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Проценко А.Л. про те, що закриття виконавчого провадження є неможливим, у зв`язку з тим, що борг ним не сплачений.

З цих підстав скаргу просив задовольнити.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2020 року замінено заінтересовану особу Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Л.П. на Головного державного виконавеця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Борисенко Л.П.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2020 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою, скаржник звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитом у розмірі 25 375 дол. США 56 центів, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 202 623 грн. 85 коп., 3 396 дол. США 54 центи, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 27 121 грн. 37 коп. заборгованість по відсотках, 378 грн. 17 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 1337 грн. 26 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків та по 1157 грн. 30 коп. судового збору.

На підставі вказаного рішення суду, 07 лютого 2013 року Кіровським районним судом м. Кіровограда було видано виконавчий лист.

02 серпня 2013 року Фортечним відділом державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постановою від 02 березня 2018 року заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Журавко В.М. виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа передано з Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області до відділу примусового виконання рішень управління деревної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області.

20 березня 2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Любов Петрівною, було прийнято до виконання виконавчий лист №1109/5101 виданий 07 лютого 2013 року.

Згідно квитанції від 18 лютого 2019 року № ОТТ799205, ОСОБА_1 сплатив борг на користь АТ «УкрСиббанк» в розмірі 248 630 грн.

11 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Л.П. з заявою про закриття виконавчого провадження, у зв`язку з тим, що ним було сплачено борг на користь АТ «УкрСиббанк».

Згідно відповіді начальника відділу примусового виконання рішень від 26 листопада 2019 року, наданої на заяву ОСОБА_1 про закриття виконавчого провадження, вбачається, що протягом 2018 -2019 років на користь АТ «УкрСиббанк» стягнуто та перераховано кошти в сумі 232 617, 95 грн. Проте, стягувач АТ «УкрСиббанк» не погоджувався з тим, що рішення суду виконано в повному обсязі, оскільки, вважає, що стягнення заборгованості по даному рішенню суду підлягає саме в іноземній валюті, а не в гривневому еквіваленті 232 617,95 грн.

З метою недопущення порушення прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження, як боржник, так і стягувача на виконання рішення суду про стягнення коштів згідно резолютивної частини, визначеної сум рішення та керуючись ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда із заявою про роз`яснення судового рішення.

Згідно вказаної заяви про роз`яснення судового рішення державний виконавець просив роз`яснити рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2012 року, а саме: яка із зазначений у резолютивній частині рішення суду сума боргу підлягає стягненню чи 28 772 доларів США 10 центів, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 229 745,22 грн. чи 229 745,22 грн., як гривневий еквівалент 28 772 доларів США 10 центів.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року апеляційну скаргу на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 серпня 2019 року залишено без задоволення, а ухвалу залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована, зокрема тим, що особливості звернення стягнення на кошти боржника та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначалась у ст. 53 Закону ХІV «Про виконавче провадження», що був чинним до 05 січня 2017 року (на час виникнення правовідносин сторін) та визначається ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України № 606-XIV «Про виконавче провадження» в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За частиною першою статті 6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 зазначеного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 53 Закону № 606-XIV.

Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Із матеріалів справи убачається, що, ухвалюючи рішення у справі про стягнення боргу за договором позики, суд визначив суму боргу в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення.

Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом Національного банку України еквівалент у національній валюті України. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України не вважається належним виконанням.

Висновки про ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Такі висновки викладені в постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 01 липня 2020 року в справі № 308/1811/18 (провадження № 61-4597св19).

Указані висновки узгоджуються також із висновками постанови Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 12 березня 2018 року в справі № 914/3151/13.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Неодноразове ухвалення протилежних і суперечливих судових рішень, особливо судами вищих інстанцій, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Отже, суд першої інстанції встановивши те, що у даній справі заборгованість перед банком за погодженням сторін була визначена в іноземній валюті, дійшов правильного висновку про відсутність підстав вважати протиправними дії державного виконавця щодо визначення боргу в іноземній валюті.

Таким чином, передбачених ст.376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.10.2020

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І. Чельник