Справа № 624/589/20
№ провадження 2/624/261/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Крапівки Т.В., за участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кегичівка, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зареєстрованого 30 травня 2014 року Бесарабівською сільською радою Кегичівського району, Харківської області, актовий запис № 02 від 30 травня 2014 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що 30 травня 2014 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з позивачем. Сімейне життя з відповідачем не склалося, не зійшлись характерами. На даний час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить її інтересам. Строк на примирення просить не надавати, спільного майна не мають, після розлучення діти проживатимуть з позивачем, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає, судові витрати залишає за собою.

Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не підтримують, спільного господарства не ведуть. Діти після розірвання шлюбу проживатимуть разом з нею, а відповідач надаватиме матеріальну допомогу на їх утримання в добровільному порядку. Спору про розподіл майна не мають. Після розірвання шлюбу прізвище залишити « ОСОБА_1 ».

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність. Проти позовних вимог не заперечує, спільне життя з відповідачем не підтримують, спільного господарства не ведуть. Діти після розірвання шлюбу проживатимуть разом з позивачем. Відоповідач надаватиме матеріальну допомогу на їх утримання. Спору щодо сумісного майна не мають.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалась повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 травня 2014 року в Бесарабівській сільській раді Кегичівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 30 травня 2014 року Бесарабівською сільською радою Кегичівського району Харківській області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони погодили, що діти після розірвання шлюбу проживатимуть з позивачем. Сумісне життя сторін не склалося, через різний склад характерів, подружні стосунки вони не підтримують, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей».

Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час не має.

Сторони погодили, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем.

Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачем заявлено про залишення їй прізвища отриманого при реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 », що відповідає положенням ст.113 СК України, а тому суд не вбачає підстав для зміни прізвища позивача на дошлюбне.

Позивач про розподіл судових витрат не заявила, бажає залишити їх за собою.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 263-268, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою сел. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем с. Коханівка, Кегичівського району, Харківської області, зареєстрований 30 травня 2014 року в Бесарабівській сільській раді Кегичівського району Харківської області, актовий запис № 02.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_1 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка смт. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Кегичівським РС ГУ ДМС України в Харківській області 16 грудня 2014 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Коханівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Крапівка