Справа № 462/2181/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Стоцко С.Т.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, покликаючись на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилися ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач фінансової допомоги на утримання дітей не надає, хоча вона не працює. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину та 1500,00 грн. на її утримання до досягнення донькою 3 років.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позов заперечує у повному обсязі, покликається на те, що позивач не має права на отримання аліментів, оскільки діти проживають із позивачем та відповідачем та перебувають на його утриманні, як і позивач. Крім того, позивач має власні доходи та її матеріальне становище не є скрутним. Просить у задоволенні позову відмовити.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дітьми сторін, що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 04 вересня 2018 року, серії НОМЕР_2 від 05 жовтня 2011 року народження.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків.

Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей, з метою забезпечення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є обов`язком відповідача ОСОБА_2 , як батька, суд вважає, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Крім того, суд не бере до уваги покликання позивача на те, що він проживає разом із дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та утримує їх на даний час, оскільки він зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття та ним не надано жодних належних та допустимих доказів, що він утримує дітей.

А також, суд не бере до уваги покликання відповідача ОСОБА_2 на те, що на його утриманні перебувають також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , оскільки ним не надано суду жодних доказів, що такі не отримують жодного доходу та потребують утримання.

Також, відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Однак, як зазначає сама позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, на даний час вона з дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом із відповідачем ОСОБА_2 , а відтак у неї відсутнє право на утримання від чоловіка.

Крім того, як вбачається із доказів наданих відповідачем, зокрема, попереднього договору від 06 вересня 2019 року, договору про туристичне обслуговування від 07 лютого 2020 року, договору про участь у фонді фінансування будівництва від 25 лютого 2020 року, виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 від 02 квітня 2020 року, які не спростовані позивачем, ОСОБА_1 отримує регулярний дохід та не потребує додаткового утримання від чоловіка.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 / на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 /дві тисячі/ гривень 00 копійок від його заробітної плати (всіх доходів) щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред`явлення позову, з 16 квітня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах стягнення суми платежу за один місяць.

У задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити за їх безпідставінстю.

Стягнути з ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 / у дохід держави 840 /вісімсот сорок/ гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш