Провадження № 2/752/1020/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

05 лютого 2020 року Голосійвським районним судом м.Києва у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Лисенко Т.І.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду завдану протиправними діями у розмірі 15000,00 грн., 22740,31 грн. матеріальних збитків, 1500,00 грн. відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків, а також понесені судові витрати у сумі 704,80 грн.

Мотивуючи вимоги тим, що 03.07.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода в наслідок якої автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Матеріальні збитки позивача становлять 22740,31 грн., що підтверджується проведеною ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» незалежною оцінкою визначення вартості матеріального збитку. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.08.2018 року відповідача - ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Окрім того, позивач зазначає, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано моральних страждань.

Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутися з даним позов до суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої проводиться за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 25.01.2019 року, вказана цивільна справа розподілена судді Шкірай М.І.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року означену цивільну справу прийнято до провадження. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого засідання.

Судом встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подачі відзиву відповідачем.

У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року було закінчено підготовче судове засідання і призначено справу до судового розгляду.

Сторони та третя особа в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Від позивача та третьої особи надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують. Проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Причин неявки суду не повідомив. Правом на подачу відзиву не скористався.

Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням вказаного, суд прийшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 13.08.2018 року у справі №752/14046/18, ОСОБА_2 , визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зі змісту постанови суду убачається, що 03.07.2018 року о 06 год. 58 хв. в м. Києві на пл. Одеській, керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по тій смузі руху, в яку він мав намір перестроїтись, що призвело до зіткнення та до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3. б, 10.3 ПДР України

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збиту наданого директором ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», матеріальні збитки завдані власнику КТЗ «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП становлять 22740,31 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Частиною першою статті 22 ЦК України визначено, що особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). (п.1 ч.2 ст.22 ЦК України).

За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтями 76-80 ЦПК України визначено поняття належності, достатності, допустимості та достовірності доказів.

З наведеного убачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно з перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач -відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 1192 Цивільного кодексу України, з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач просить стягнути з відповідача вартість матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 22740,31 грн., такий розмір шкоди визначений проведеною ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» незалежною оцінкою визначення вартості матеріального збитку, а також 1500,00 грн. відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків.

Відповідно ч. 1 до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача матеріальних збитків у сумі 22 740,31 грн. та 1500,00 грн. відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню. Суд знаходить доведеною протиправність дій відповідача, яка знаходиться в причинному зв`язку з заподіяною позивачу немайновою шкодою.

Згідно із частинами першої, третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Частина 2 вказаної статті передбачає, що моральна шкода, крім іншого полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставною для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, позивач зазнала душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї, перенесла емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт і моральні переживання, які погіршили гармонійні адаптовані умови її життєдіяльності і появу негативних психоемоційних почуттів, призвели до порушення душевної рівноваги, що вимагає від неї додаткових витрат часу, залучення душевних та матеріальних зусиль.

При визначенні розміру моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача то суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань ОСОБА_1 яких вона зазнала в результаті дорожньо-транспортної пригоди, характеру немайнових втрат враховуючи її вік та стан здоров`я, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Виходячи з засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості моральна шкода підлягає частковому задоволенню, яку суд оцінює у 1000,00 грн. що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у сумі 704,80 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 81, 141, 206, 258-259, 265, 268, 284, 289, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1187, 1192, суд-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди, суд - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 22740,31 грн., моральної шкоди - 1000,00 грн., судового збору 704,80 грн., 1500,00 грн. відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків.

В іншій частині - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя