ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня м. Харків

Справа № 644/2177/19

Провадження № 22-ц/818/2190/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів,

за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Чумака Романа Васильовича та акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року, ухвалене суддею Клименком А.М.,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, в якому просила стягнути з відповідача на її користь пеню за неналежне виконання зобов`язання за договором банківського вкладу у загальному розмірі 21 194 365 грн 48 коп.

Позов мотивований тим, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2016 року у справі № 644/11099/15-ц з відповідача на її користь було стягнуто суму вкладу за договором банківського вкладу № SAMDN7034 в розмірі 26 846 доларів США 57 центів і проценти в розмірі 3 144 доларів США 35 центів, а всього 29 990 доларів США 92 центи. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року виправлено арифметичну помилку у вказаному рішенні та вірно вказано суму процентів, стягнутих з відповідача на користь позивача, в розмірі 2 794 доларів США 62 центів, замість помилково вказаних у рішенні 3 144 доларів США 35 центів, і визначено загальну суму стягнення в розмірі 29 641 доларів США 19 центів замість помилково вказаних 29 990 доларів США 92 центів. Платіжним дорученням в іноземній валюті № 14 від 15 серпня 2018 року відповідач перерахував позивачу у погашення заборгованості за договором банківського вкладу 28 530 доларів США 08 центів. Платіжним дорученням в іноземній валюті № 27 від 02 жовтня 2018 року відповідач перерахував позивачу ще 1 111 доларів США 11 центів. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України і ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач повинен сплатити пеню за порушення строку виконання зобов`язання в загальному розмірі 21 194 365 грн 48 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 пеню за невиконання договору банківського вкладу № SAMDN7034 від 10.08.2012 у розмірі 100 000 грн. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» в дохід держави судові витрати в розмірі 2 102 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відмова банку виконати рішення суду з видачі належних йому за договором банківського рахунку сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі.

Не погоджуючись частково з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Чумак Роман Васильович та акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулись з апеляційними скаргами.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить змінити рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.01.2020 року в частині суми пені стягнутої з Акціонерного товариства Комерційний Банк Приватбанк на користь ОСОБА_1 та зменшити розмір пені, відповідно до принципів розумності, справедливості та пропорційності.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права. Вважає, що задоволений судом першої інстанції розмір пені є завищеним, таким, що не відповідає принципу розумності та справедливості, пропорційності, засадам цивільного судочинства.При вирішенні питання про зменшення неустойки, суд повинен встановити співрозмірність неустойки невиконаному зобов`язанню відповідачем та врахувати інтереси обох сторін.Наполягає на зменшенні суми пені, оскільки розмір неустойки не може значно перевищувати розмір збитків та при її стягненні судом повинні застосовуватися принципи розумності та справедливості. Враховуючи комплексний характер цивільно-правової відповідальності, під співрозмірністю суми неустойки у результаті порушеннязобов`язань, цивільний кодекс допускає виплату кредитору такої компенсації його втрат, яка буде адекватною й співрозмірною з порушеним інтересом.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Чумак Роман Васильович просить рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення з АТ КБ "ПриватБанк на користь ОСОБА_1 пені за невиконання договору банківського вкладу та стягнути 814 751,91 грн замість 100 000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в частині зменшення пені є незаконним та необгрунтованим внаслідок невідповідності висновків викладених в рішенні суду обставинам справи. Зменшуючи суму неустойки до 100 000 грн, суд не дотримався принципу пропорційності, оскільки вказана сума не у повній мірі забезпечує ефективний захист порушених прав позивача. Відповідач протягом трьох років необгрунтовано не повертав позивачу суму вкладу у сумі 29 641,19 доларів США. Позивач не міг користуватись власними грошима значну кількість часу, внаслідок чого, його було позбавлено засобів існування. Матеріали справи містять підтвердження того, що відповідач діяв недобросовісно та грубо порушував чинне законодавство, не повертаючи грошовий вклад позивачу, тому це є підставою для покладення на відповідача більшої міри відповідальності, та як наслідок, стягнення більшого розміру пені. Зменшивши розмір пені до 100 000 грн, суд не встановив усіх обставин справи, які мають істотне значення, зокрема, щодо тривалості та причин невиконання зобов`язання, величини суми вкладу та її значення для позивача, відповідності розміру пені наслідкам порушення тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ "Приватбанк" представник позивача адвокат Чумак Р.В. просить апеляційну скаргу банку відхилити та задовольнити в повному обсязі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на те, що зменшення розміру пені до розміру % є необгрунтованим.

Відзиву від АТ ПАТ "Приватбанк" на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходило.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Харківської області № 644/11099/15-ц від 18 листопада 2016 року стягнуто з відповідача на користь позивача суму вкладу за договором № SAMDN7034 в розмірі 26 846 доларів США 57 центів та проценти в розмірі 3 144 доларів США 35 центів, а всього 29 990 доларів США 92 центи.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року виправлено арифметичну помилку у вказаному рішенні і вірно вказано суму процентів, стягнутих з відповідача на користь позивача, в розмірі 2 794 доларів США 62 центів, замість помилкової 3 144 доларів США 35 центів, та загальну суму стягнення в розмірі 29 641 доларів США 19 центів замість помилкової 29 990 доларів США 92 центів.

Згідно із платіжним дорученням в іноземній валюті № 14 від 15 серпня 2018 року відповідач перерахував позивачу 28 530 доларів США 08 центів. Згідно із платіжним дорученням в іноземній валюті № 27 від 2 жовтня 2018 року відповідач перерахував позивачу 1 111 доларів США 11 центів.

Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Частиною другою статті 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до частини п`ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити за весь час прострочення, зокрема, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення (постанова Верховного СудуУкраїни від 11 травня 2016 року в справі №6-37св16).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19) зробила висновок, що відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунку сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі.

Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки, зокрема за умови, якщо він значно перевищує розмір збитків. В даній справі сума пені значно перевищує розмір збитків.

Оскільки між сторонами був укладений договір банківського вкладу, факт невиконання банком своїх договірних зобов`язань встановлений рішенням суду, позивач зверталася до відповідача з вимогою про повернення їй суми вкладу, проте ці вимоги вчасно виконані не були судом першої інстанції зроблено обґрунтовані висновки про те, що з банку на користь позивача підлягає стягненню пеня відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України в межах річного строку позовної давності (з 21 березня 2018 року по 21 березня 2019 року).

Виходячи із засад справедливості та розумності судова колегія вважає за можливе зменшити розмір пені до 50 000 грн., оскільки існував спір, відповідач доводив, що грошові кошти злишились в АР Крим. Після вирішення спору відповідач виконав рішення суду в порядку черговості.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача, оскільки позивач отримала депозит у повному обсязі, а за час затримки, сума пені 50 000 грн є достатньою і співмірною з порушеним інтересом позивача і буде відповідати загальним засадам цивільного судочинства та принципу пропорційності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги відповідача про зменшення розміру пені судова колегія врахувала і вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чумака Романа Васильовича -залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року змінити.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 пеню в сумі 50 000 (п"ятдесят тисяч) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 16 квітня 2020 року