Справа № 203/3306/20
Провадження № 2/0203/1136/2020
УХВАЛА

16 жовтня 2020 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд:

- розірвати між нею ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 шлюбу, який був зареєстрований 15.10.2016 року Кіровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 656;

- після розірвання шлюбу дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має залишатися и проживати разом з матір`ю позивачем по справі.

18 вересня 2020 року на виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який надійшла інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС щодо місця проживання відповідача ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що у ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначені вимоги до позовної заяви.

Суд, вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, в порушення п. 1 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем невірно зазначено найменування суду першої інстанції, до якого подається заява, а саме зазначено: до Кіровського районного суду м. Дніпро, замість до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, у позовній заяві позивачем взагалі не обґрунтовано вимогу про визначення місця проживання дитини.

Крім того з позовної заяви взагалі не вбачається, що між сторонами виник спір щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина.

В той час як, відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Слід звернути увагу, що дана категорія справ розглядається за участю органу опіки та піклування.

В порушення п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору щодо визначення місця проживання дитини, якщо такі проводилися, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

В порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК позивачем не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не долучено документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за вимогу немайнового характеру про визначення місця проживання дитини.

Як видно з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір лише за вимогу про розірвання шлюбу.

Разом з цим, відповідно до абз.2 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до абз.3 п.п.2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 9 ст. 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року становить 2102 гривень 00 копійок.

Отже, позивач повинна була сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру про визначення місця проживання дитини у розмірі 840,80грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Визначені недоліки позовної заяви позивачу усунути шляхом надання суду:

- виправленої редакції позовної заяви відповідно до кількості сторін з зазначенням: вірного найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо визначення місця проживання дитини; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору щодо визначення місця проживання дитини, якщо такі проводилися, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків;

- сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру про визначення місця проживання дитини у розмірі 840,80грн.

Копію ухвали направити позивачу.

Суд роз`яснює позивачу, що у випадку, якщо недоліки заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.М. Ханієва