Справа № 646/3360/19
№ провадження 2/646/522/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

за участю секретаря Славгородської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» в особі Харківського регіонального управління про захист прав споживачів, зобов'язання виплатити страхове відшкодування, пеню та втрати від інфляції,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа страхування» в особі Харківського регіонального управління виплатити йому страхове відшкодування у розмірі 9080 грн, пеню за прострочення виконання зобов'язання в сумі 4627,82 грн, втрати від інфляції в сумі 1323,72 грн, а всього 15031,54 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що 27.07.2016 о 21 годині 30 хвилин він, керуючи автомобілем Субару реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Луї Пастера в м.Харкові за автомобілем Газель зі швидкість 40-50 км/годину на відстані приблизно 7 м. Навпроти будівлі №256 на дорозі виникла перешкода у вигляді декількох ям на дорожньому покритті. ОСОБА_1 був змушений здійснити екстрене гальмування, проте на дорозі був розсипаний гравій, що не дало можливості провести зупинку автомобіля та скоїв наїзд на яму, внаслідок чого пошкодив праві переднє та заднє колеса.

Автомобіль позивача застрахований в страховій компанії «Альфа страхування», тому 28.07.2016 звернувся до відповідача із заявою про відшкодування завданих йому збитків у сумі 9080 грн.

Відповідачем було відмовлено у відшкодуванні збитків на підставі п.23.1.4 Договору №0838.206.16.01-028.10 від 14.11.2016, оскільки в наданій копії ДТП працівниками патрульної поліції не вказано інформацію в частині «Наявність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП».

Постановою Харківського апеляційного суду від 26.12.2018 по справі №640/6570/17 встановлено, що «про яму на дорожньому покритті, яка стала причиною ДТП за участі застрахованого автомобіля позивача, було встановлено чинним судовим рішенням. Так постановою судді апеляційного суду Харківської області від 30.11.2016 по справі №644/8257/16-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП було встановлено, що згідно до рапорту інспектора поліції Фєнота С.Ю. в схемі місця ДТП, яка була складена на місці пригоди, помилково у графі «наявність недоліків в утриманні вуличної шляхової мережі які стали супутньою причиною ДТП» випадково не було вказано, що таких недоліків немає. З огляду на встановлення факту недоліків в утриманні шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП 27.07.2016, у позивача не втрачена можливість отримати страхове відшкодування».

Відповідно до п.22.2 Договору виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 7 днів з моменту прийняття рішення про виплату.

П.27.1 Договору за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені. Позивачем розраховано за період з 14.11.2016 по 14.05.2019 пеню у сумі 4627,82 грн та втрати від інфляції відповідно до ст.625 ЦК України у сумі 1323,72 грн.

Від відповідача в особі представника адвоката Лук'янчука А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . В обґрунтування заперечень відповідач послався на те, що 03.06.2016 між сторонами у справі був укладений договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №250.0865786.503, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням визначеним Договором страхування транспортним засобом. Відповідач своїм листом від 14.12.2017 №0838.206.16.01-0206.12 на ім'я позивача поінформував, що для підтвердження настання страхового випадку за п.п.21.1.5 договору страхування страхувальник повинен надати страховій компанії копію схеми ДТП, що складена працівником ДАІ, в якій зазначені наявні недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП та/або акт, складений працівниками ДАІ в присутності посадової особи дорожньої чи комунальної організації, на обслуговування у якої знаходиться ділянка, на якій сталася ДТП.

Відмовляючи позивачу у виплаті страхового відшкодування в листі від 14.12.2016 з мотивів відсутності на схемі ДТП недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, відповідач зазначив, що після надходження правильно заповненої схеми ДТП, страхова компанія готова прийняти рішення про виплату страхового відшкодування.

Відповідач зазначає, що в матеріалах страхової справи відсутні докази про те, що позивач письмово звертався до відповідача із доповненою та виправленою схемою ДТП і при цьому йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. При цьому начальник Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у м.Харкові повідомив про визнання не навмисно допущеної інспекторами поліції помилки у схемі ДТП, що було встановлено постановою Харківського апеляційного суду від 26.12.2018 по справі №640/6570/17.

Також звертає увагу суду на те, що відповідно до п.22.3 Договору страхування відповідач позбавлений права виплати страхового відшкодування особисто позивачу, оскільки виплата проводиться виключно на СТО, погодженої страховиком.

Також відповідач зазначає, що п.1 ч.2 ст.258 ЦК України встановлює період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, а саме: такий період не може перевищувати один рік. Тому вважав нарахування пені з порушенням строку давності незаконним.

20.05.2019 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Від сторін у справі не надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у встановлений судом строк, тому суд у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.

26.12.2018 постановою Харківського апеляційного суду у справі №640/6570/17 встановлено наступне.

27.07.2016 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Субару реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Харкові по вулиці Луї Пастера потрапив у дорожньо-транспортну пригоду у зв'язку з неналежним станом дорожнього полотна, а саме: наявністю на проїжджій частині дороги ями. В результаті пошкодив праві переднє і заднє колеса. На місце дорожньо-транспортної пригоди позивачем були викликані співробітники поліції з метою фіксування факту пошкодження та відшкодування матеріальних збитків страховою компанією.

Інспектор поліції Фєнота С.Ю. склала на місці ДТП протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо позивача, в якому зазначила що 27.07.2016 приблизно о 21-30 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Субару реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в м.Харкові по вул.Луї Пастера, при виникненні перешкод (яма на дорожньому покритті), не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинення транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху перешкоди, чим порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 01.11.2016 у справі провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП було закрито в зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП (п.7 ст.247 КУпАП).

Зазначена постанова суду першої інстанції була скасована постановою Харківського апеляційного суду від 30.11.2016, якою провадження у справі закрито в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП).

Апеляційним судом при ухваленні рішення було встановлено, що інспектори поліції Фєнота С.Ю. і Татарінов С.П. при складанні протоколу недбало віднеслись до своїх службових обов'язків, що призвело до фактичної відсутності у нього можливості відшкодувати завдані йому збитки через страхову компанію, оскільки для такого відшкодування потрібно було надати відповідну схему ДТП, яку було з порушенням складено поліцейськими.

03.06.2016 між ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) було укладеного договір №250.0865786.503 добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобуСубару реєстраційний номер НОМЕР_1 .

П.4 Договору визначає його предметом - майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням визначеним Договором страхування транспортним засобом.

Відповідно до п.13 Договору страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено ходову частину, шини, диски застрахованого ТЗ в тому випадку, якщо ДТП спричинено наїздом застрахованого ТЗ в вибоїну або відкритий комунікаційний люк.

Листом вих. №0838.206.16.01-0385.08 ПрАТ СК «Альфа Страхування» повідомило ОСОБА_1 про необхідність надати для проведення виплати страхового відшкодування до 22.08.2016 копію ідентифікаційного коду і документ, що підтверджує вартість завданого збитку.

Також відповідачем було направлено запит №0838.206.16.01-0385.08 від 15.08.2016 на адресу Управління патрульної служби м.Харкова з проханням надати документи на підставі ст.25 Закону України «Про страхування».

Листом вих. №0838.206.16.01-0213.09 від 09.09.2016 ПрАТ СК «Альфа Страхування» повідомило, що для здійснення страхового відшкодування позивачу необхідно надати копію схеми ДТП складену працівниками поліції, в якій зазначені наявні недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП.

Листом вих. №0838.206.16.01-0281.10 від 14.11.2016 ПрАТ СК «Альфа Страхування» відмовило у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п.23.1.4 Договору (ненадання Страхувальником/Вигодонабувачем та/або його довіреними особами/ Водієм документів (п.21 Договору) або відсутність в них всіх даних, які необхідні для прийняття рішення щодо сплати страхового відшкодування). Так страхова компанія зазначає, що позивачем надано копію схеми ДТП, в якій працівниками патрульної поліції не вказана інформація в частині «Наявність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП».

Суд не приймає у якості доказів, надані позивачем фотознімки, оскільки на їх підставі неможливо достовірно встановити наявність вибоїни за місцем дорожньо-транспортної пригоди по вул.Луї Пастера, 256 в м.Харкові.

П.21 Договору №250.0865786.503 від 03.06.2016 містить перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку і розмір збитків. Зокрема, п.21.1.5 Договору передбачає подання копії схеми ДТП складеної працівниками ДАІ, в якій зазначені наявні недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП та/або акт, складений працівниками ДАІ в присутності посадової особи дорожньої чи комунальної організації на обслуговуванні у якої знаходиться ділянка, на якій сталася ДТП.

Згідно з постановою Харківського апеляційного суду від 26.12.2018 у справі №640/6570/17 управлінням патрульної поліції у м.Харкові проводилася перевірка, за результатами якої було встановлено, що інспектором Татаріновим С.П. не навмисно допущено помилку у схемі ДТП.

Крім того, наявність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі у вигляді ями на АДРЕСА_1 , які стали причинного дорожньо-транспортної пригоди 27.07.2016 за участю застрахованого транспортного засобу Субару реєстраційний номер НОМЕР_2 підтверджується відомостями, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного інспектором роти 7 батальйону 1 УПП у м.Харкові Фєнота С.Ю. відносно ОСОБА_1 ; у постанові судді апеляційного суду Харківського області від 30.11.2016 по справі №644/8257/16-п про притягнення ОСОБА_1 .

При цьому сама по собі вимога надати копію схеми ДТП складену працівниками ДАІ, в якій зазначені наявні недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП, не може бути виконана, оскільки такого органу як ДАІ на момент укладення договору не існувало.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик серед іншого зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Отже суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того, що 27.07.2016 по вулиці Луї Пастера, 256, в м.Харкові мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено колеса застрахованого транспортного засобу внаслідок його наїзду в вибоїну, тобто мав місце страховий випадок в сенсі п.13 Договору страхування.

Факт порушення працівниками поліції виконання своїх обов'язків належним чином, що призвело до помилок в схемі місця ДТП, не може мати наслідки для позивача у вигляді неотримання страхової виплати. Тим більше, що страховику було надано достатньо доказів на підтвердження обставин, для встановлення яких необхідна була копія схеми ДТП.

П.27.1 Договору страхування передбачає, що за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, що діяла на момент прострочення платежу за кожен день прострочення цього платежу.

Відповідно до п.22.1Договору страхування після одержання всіх необхідних документів рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається Страховиком у термін до 10 робочих днів з дати отримання останнього документа.

Згідно з п.22.2 Договору виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 7 робочих днів з моменту прийняття рішення про виплату.

Оскільки страховиком не приймалося рішення про виплату, позивачем не підтверджено дату отримання страховиком останнього документа, суд позбавлений можливості достовірно встановити період прострочення виплати страхового відшкодування, а тому позовні вимоги щодо стягнення пені та інфляційних втрат за період з 14.11.2016 по 14.05.2019 не підлягають задоволенню. Крім того, позивачем спочатку дійсно було надано копію схеми місця ДТП складену працівниками поліції з порушеннями, що перешкоджало страховику вчасно встановити настання страхового випадку. Суду не надано доказів, які б надали можливість встановити дату коли страховик отримав документи на підтвердження пошкодження застрахованого транспортного засобу внаслідок наявності недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі(яма на дорозі).

Таким чином, страховиком - відповідачем у справі було порушено право позивача на отримання страхового відшкодування згідно з договором добровільного страхування в сумі 9080 грн. Відповідачем розмір страхового відшкодування не спростовано.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

П.22.3 договору страхування встановлює, що страхове відшкодування виплачується на станцію технічного обслуговування (СТО), на яку страхувальника було направлено страховиком. Виплата страхового відшкодування може здійснюватися у два етапи: до розрахунку страхового відшкодування на першому етапі приймається сума збитку у розмір 75% від рахунку СТО із наданням гарантійного зобов`язання про перерахунок обсягу страхового відшкодування після підтвердження факту виконання відновлювальних (ремонтних) робіт; на другому етапі після надання документів, що підтверджують факт виконання відновлювальних робіт (акт виконаних робіт) та огляду відновлювального (відремонтованого) ТЗ здійснюється перерахунок та остаточна виплата страхового відшкодування.

В обґрунтування заперечень проти задоволення позову представник відповідача посилається на п.22.3 договору страхування, яким нібито встановлено, що виплата проводиться виключно на СТО, погодженої страховим.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд вважає, що враховуючи тривалий період порушення права позивача на отримання страхової виплати за наявності законних підстав для такої виплати, ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме виплата безпосередньо йому страхового відшкодування у розмірі 9080 грн. Обраний позивачем спосіб захисту не суперечить закону.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 137, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа страхування» в особі Харківського регіонального управління виплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 9080 (дев'ять тисяч вісімдесят) грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» в особі Харківського регіонального управління про зобов'язання виплатити пеню за прострочення виконання зобов'язання в сумі 4627,82 грн, втрати від інфляції в сумі 1323,72 грн - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» в особі Харківського регіонального управління на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа страхування», місцезнаходження: 02160, м.Київ, проспект Возз'єднання, 19, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30968986.

Суддя: В.А.Єжов