Справа № 658/4750/17
(провадження № 2/658/923/20)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м.Каховка Херсонської області

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

у складі :

головуючого судді - Терещенка О.Є.,

при секретарях с/з Оніщенко Л.В., Сурікової А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приват-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 24 серпня 2012 року укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитну картку "Універсальна", а 25 червня 2013 року ОСОБА_1 було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку "Універсальна Gold ", відповідно до Тарифів якої ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі спла-тою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборго-ваності за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2017 року має заборгованість за кредитом у розмірі 6 2192.36 гривень, яка складається з: 5 383.70 гривень- заборгованості за кредитом, 50 193.77 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом, 3 177.16 гривень заборгова-ності за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надан-ня банківських послуг:500 гривень - штраф (фіксовнан частина) та 2937.73 гривень - штраф (процентна складова).

Оскільки відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання перед банком не виконує, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом та просив стягнути на свою користь з відповідача загальну суму заборгованості в сумі 62192.36 гривень.

В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просить справу розгля-нути без його участі, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача до суду не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності; заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, а також вирішити питання про роз-поділ судових витрат (а.с.32;43).

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задово-ленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 24 серпня 2012 року укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитну картку "Універсальна", а 25червня 2013 року ОСОБА_1 було переоформлено кре-дитну карту на престижну кредитну картку "Універсальна Gold ", відповідно до Тарифів якої ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що від-повідає строку дії картки (а.с.7;8).

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клі-єнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в При-ватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сай-ті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказа-ним кредитним договором станом на 1 жовтня 2017 року має заборгованість за кредитом у розмірі 62 192.36 гривень, яка складається з : 5 383.70 гривень- заборгованості за кредитом, 50 193.77 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом, 3 177.16 гривень заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та пра-вил надання банківських послуг:500 гривень - штраф (фіксовнан частина) та 2 937.73 гривень - штраф (процентна складова) (а.с. 5-6).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається та-ким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох до-кументах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами дого-вору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхід-ними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законо-давства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язу-ється повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредит-ним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транс-портом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслугову-вання тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено догово-ром або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової став-ки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти ви-плачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позико-давцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому пози-кодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з мо-менту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зо-бов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення вико-нання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом не-устойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користуван-ня позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підста-ви стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стяг-нення яких визначаються сторонами в самому договорі). Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року (провадження № 14-131цс19).

У заяві позичальника від 24 серпня 2012 року процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встанов-лення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у ви-гляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 24 серпня 2012 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (24 серпня 2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (27 грудня 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких ре-дакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Вказана правова позиція ви-кладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року (провадження № 14-131цс19).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані від-повідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сто-рін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоє-часне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розці-нюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кре-дитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких ін-ших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додат-кових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві пози-чальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прий-няття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запро-понованого договору.

Аналогічна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укла-деного між сторонами кредитного договору, однак щодо Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та, зокрема пункту 5.5 цих Умов, яким установ-лено позовну давність тривалістю в п`ять років, оскільки такі не містять підпису позичаль-ника, а також через те, що у заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, викладена у постанові Верховного Суду від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Наявність в указаних справах неоднакових редакцій та положень умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», "Універ-сальна Gold " та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сто-ронами 24 серпня 2012 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вва-жати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Суд вважає, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проін-формованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що сто-сується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відпо-відної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. В даному випадку відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_2 АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Безпосе-редньо укладений між сторонами кредитний договір від 24 серпня 2012 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року (про-вадження № 14-131цс19).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини дру-гої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обо-в`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його вико-нання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в примусовому поряд-ку суму заборгованість у вигляді тіла кредиту в розмірі 5383.70 гривень, пропорційно розмі-ру задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір (а.с. 40).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 265, 271-273, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (місце зна-ходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ко-мерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 5 383.70 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 138.50 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає закон-ної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляцій-ного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження про-тягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Є.Терещенко