пр. № 2-н/759/129/20
ун. № 759/4300/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Аеробуд» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у березні 2020 до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Аеробуд» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 144 261,64 грн.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч.1 ст. 160 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Пунктом 9 зазначеної вище Постанови роз`яснено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Таким чином, вирішуючи питання про видачу судового наказу суддя зобов`язаний перевірити безспірність заявлених вимог.

Суд ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 , дослідивши викладені у заяві вимоги і обставини, дійшов висновків про відмову у видачі судового наказу, оскільки в даному випадку не вбачається нарахування такої суми заявнику. Зокрема розмір такої заробітної плати, яку заявник просить стягнути з колишнього роботодавця розрахована самим заявником, а не роботодавцем, що вказує на потенційний спір про право цивільне, зокрема в частині такого розміру заробітної плати, оскільки довідка або будь-який інший належний та допустимий доказ про таку від ПрАТ "Аеробут" відсутній.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 161, п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Аеробуд» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Коваль О.А.