ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3551/20 Справа № 183/5380/17 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю Порше Мобіліті,

на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Порше Мобіліті до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариства з обмеженою відповідальністю Порше Мобіліті (далі ТОВ Порше Мобіліті) у жовтні 2017 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 50003811 від 15 травня 2012 року, яка складається з плати за користування Кредитом у період з 19 квітня 2014 року по 05 жовтня 2017 року з урахуванням коригування суми процентів у розмірі 272 659,27 грн., збитків у розмірі 95 715,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 15 травня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 50003811, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 182 869,80 грн., що в еквіваленті за курсом на дату укладення становить 22754,00 дол. США, зі змінною відсотковою ставкою, на придбання автомобіля марки VW, модель Tiguan, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 куб. см, рік випуску 2012. Сторони погодили строк кредиту 60 місяців.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року по справі № 183/7532/14 грн., яке набрало законної сили, суд задовольнив вимоги позивача, однак ТОВ «Порше Мобіліті» звертає увагу суду на те, що позовна заява по справі № 183/7532/14 була складена 19 серпня 2014 року, а тому в межах розгляду тієї справи не розглядалося питання щодо стягнення з ОСОБА_1 процентів за період з 19 серпня 2014 року по 05 жовтня 2017 року.

Таким чином, позивач наполягає на стягненні з відповідача процентів за користування кредитом за період з 19 серпня 2014 року по 05 жовтня 2017 року у розмірі 272 659,27 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 95 715,42 грн.

В обґрунтування вимог про стягнення збитків позивач посилається на умови кредитного договору яким передбачено право кредитора здійснювати сплату страхових платежів, передбачених договором страхування, з подальшою компенсацією позичальником компанії витрати, понесених у зв`язку з укладенням договору страхування. Позивач впродовж серпня 2014 року березень 2016 року сплатило страхові платежі з добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією транспортного засобу, на загальну суму (з урахуванням податку на додану вартість) 95 715,42 грн.

Посилаючись на дані обставини позивач просить задовольнити заявлені вимоги.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року в задоволені позовних вимог ТОВ Порше Мобіліті відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ Порше Мобіліті, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови у стягненні збитків скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині задоволення позовних вимог про стягнення збитків у розмірі 95 715, 42 грн., посилаючись на те, що умовами кредитного договору передбачено відшкодування винною стороною збитки, заподіяні з неналежним виконанням кредитного договору та виходячи встановлення судом обставин порушення строків повернення кредиту підлягають відшкодуванню відповідачем збитків понесених позивачем зі сплатою страхових платежів.

Відповідно до встановлених процесуальних норм ч.1 ст.367 ЦПК України оскаржуване судове рішення переглядається апеляційним судом в межах доводів та вимог апеляційної скарги ТОВ Порше Мобіліті.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 травня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 50003811, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 182 869,80 грн., що в еквіваленті за курсом на дату укладення становить 22 754,00 дол. США, зі змінною відсотковою ставкою, на придбання автомобіля марки VW, модель Tiguan, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 куб. см, рік випуску 2012. Сторони погодили строк кредиту 60 місяців. Відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти ті інші платежі, відповідно до умов Договору /а.с. 12/.

Додатком до кредитного договору від 15 травня 2012 року є Загальні умови кредитування, пунктом 1.3.1. яких передбачено, що платежі на повернення кредиту сплачуються позичальником відповідно до затвердженого Графіку та розраховуються у гривні як еквівалент суми в іноземній валюті, вказаній у Графіку за обмінним курсом банку, зазначеного у кредитному договорі, чинного на момент виставлення рахунку. Нарахування процентів здійснюється щомісячно 15 числа поточного місяця (п. 2.4. Загальних умов кредитування) /а.с. 13-16/.

Додатком до кредитного договору є графік погашення кредиту /а.с. 17-19/.

19 травня 2012 року на забезпечення виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 50003811 від 19.05.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 укладений та посвідчений нотаріально договір застави транспортного засобу, за умовами якого заставодавець передає в заставу автомобіль VW, модель Tiguan, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 куб. см, рік випуску 2012, реєстраційний номер НОМЕР_2 , заставною вартістю 365 739,60 грн /а.с. 20-15/.

Умовами кредитування, а саме п. 3.2.1 передбачено, що у разі випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту, відповідно до графіку погашення кредиту або його сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць, позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та вимагати дострокового розірвання Договору.

16 грудня 2013 року на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове повергнення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором /а.с. 26/.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року у справі № 183/7532/14 з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» стягнуто суму заборгованості у розмірі 295 960, 95 грн., яка складається з основної заборгованості у розмірі 240 683,70 грн., збитків у розмірі 15 221,34 грн., штрафу у розмірі 38 636,15 грн., пені у розмірі 1 086,13 грн., 3% річних у розмірі 333,33 грн. /а.с. 28-32/.

Звертаючись з позовними вимогами у жовтні 2017 року про стягнення збитків позивач посилається на те, що вони були понесені ним у зв`язку зі сплатою страхових платежів на користь АТ «СК «АХА Страхування» відповідно до умов договору страхування предмета застави. Проте, під час розгляду справи у суді першої інстанції позивачем не було надано договору страхування предмета застави між ТОВ «Порше Мобіліті» та АТ «СК «АХА Страхування», однак впродовж серпня 2014 року до березня 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило страхові платежі з добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією транспортного засобу відповідача, на загальну суму (з урахуванням податку на додану вартість) 95 715,42 грн. /а.с. 33-72/.

Звертаючись у грудня 2019 року з апеляційною скаргою та оскаржуючи рішення в частині позовних вимог про стягнення збитків на сплату страхових платежів ТОВ «Порше Мобіліті» також не надає суду зазначеного договору страхування предмета застави.

Разом з цим, у серпні 2020 року ТОВ «Порше Мобіліті» надало суду письмові пояснення по справі, в яких, зокрема, просить долучити до матеріалів справи копію Договору добровільного страхування наземного транспорту PM69407Га/12скв від 18 травня 2012 року, укладеного між АТ «СК «АХА Страхування», ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» про страхування предмета застави автомобіля VW, модель Tiguan, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 куб. см, рік випуску 2012, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Тобто, даний договір було надано позивачем через більш ніж два роки після подання позову, предметом якого, зокрема, є вимога про стягнення витрат відповідно до даного договору. Підставою не подання даного доказу під час розгляду справи у суді першої інстанції ТОВ «Порше Мобіліті» зазначило помилкове не надання цього договору.

Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Виходячи з наведених норм процесуального закону та приймаючи до уваги тривалість розгляду даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що даний доказ наданий ТОВ «Порше Мобіліті» з порушенням встановленого порядку, без зазначення поважних причин неможливості його подання у суді першої інстанції, та не приймає його до уваги під час апеляційного розгляду даної справи.

Щодо позовних вимог про стягнення збитків колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до умов пунктів 5.5. та 5.6. Загальних умов кредитування відповідач зобов`язався забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов`язань за договором, протягом всього терміну дії договору. Сторони домовились, що у випадку, якщо позичальник не укладе договір страхування, кредитор на власний вибір укладе такий договір страхування від власного імені або від імені позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених договором страхування, а позичальник компенсує компанії витрати, понесені нею у зв`язку з укладенням договору страхування.

Таким чином, умовами кредитного договору передбачено право ТОВ «Порше Мобіліті» сплачувати страхові платежі протягом дії договору.

Разом з цим, умовами кредитного договору визначено строк кредиту становить 60 місяців, а згідно з пунктами 1.4.1., 1.4.2. Загальних умов кредитування надання кредиту здійснюється з дати укладення кредитного договору. Повернення кредиту здійснюється в терміни встановлені Графіком погашення кредиту, тобто протягом 60 місяців з дня надання кредиту.

Отже, сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання. Тобто в даному випадку строк дії договору співпадає зі строком кредитування.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року у справі № 183/7532/14 встановлено, що надіславши 16 грудня 2013 року ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, позивач змінив строк виконання кредитних зобов`язань, а останнім днем строку кредитування було 19 травня 2014 року.

Таким чином, виходячи зі зміни позивачем строку виконання позичальником кредитних зобов`язань та враховуючи умови пункту 5.5. Загальних умов кредитування, право ТОВ «Порше Мобіліті» сплачувати замість позичальника страхові виплати за договором страхування предмета застави припинились в останній день строку кредитування, тобто 19 травня 2014 року, тоді як позивач просить стягнути платежі здійснені з серпня 2014 року по березень 2016 року.

Крім того, як вбачається зі змісту позову ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до суду з вимогою про стягнення з відповідача збитків відповідно до норм ст.22 ЦК України, понесених у зв`язку зі сплатою страхових платежів за договором страхування предмета застави.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктами першим та другим статті 22 ЦК України визначено, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення особою свого порушеного права.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Витрати ТОВ «Порше Мобіліті», пов`язані зі сплатою страхових платежів за договором страхування предмета застави, не є збитками, оскільки такі витрати не відповідають ознакам збитків, що визначені частиною другою статті 22 ЦК України, а є витратами, які передбачені кредитним договором, зокрема п.5.6. Тобто, понесені витрати на страхові платежі не є збитками позивача для відновлення порушеного свого права, як кредитора, оскільки право сплати них замість позичальника передбачено умовами договору.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

В силу ст.367 ЦПК України рішення суду переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто в межах заявлених позовних вимог банку, в іншій частині рішення судом апеляційної інстанції не переглядається.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Порше Мобіліті залишити без задоволення.

Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров