Справа № 128/1844/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.10.2020 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Шевчук Л.П.,
при секретарі судового засідання Іоновій К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
АТ «Таскомбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.
Представник позивача Пономаренко О.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. У разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. (а.с. 89)
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України, враховуючи що він скористався своїми процесуальними правами.
Заяв та клопотань не надходило.
Ухвалою суду від 03.08.2020 позовну заяву АТ «Таскомбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 62).
Ухвалою суду від 15.10.2020 постановлено, розгляд даної справи здійснювати в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце його проведення, за встановленим місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку (а.с.57, 60), відзиву на позов не подав.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається.
З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 13.10.2017 ОСОБА_1 підписав Заяву-Договір №023/3989614-СК (а.с. 8), в якій просив відкрити поточний рахунок з використанням електронних платіжних засобів та оформити платіжну картку на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Додатком №1 до Заяви-Договору №023/3989614-СК від 13.10.2017 (а.с. 9-10) визначено, що мінімальний розмір ліміту кредитної лінії становить 1000,00 грн., максимальний розмір ліміту кредитної лінії становить 100000,00 грн., процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії під час дії пільгового періоду становить 0,0001%, після закінчення дії пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період становить 48%.
Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 21) та виписки по особовому рахунку (а.с. 28-29) відповідач ОСОБА_1 використовував картковий рахунок банку шляхом використання кредитних коштів.
АТ «Таскомбанк» є юридичною особою та має право на надання банківських послуг (а.с.33-38).
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 є зобов`язальними і регулюються нормами ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.ст. 599, 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з змістом ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, що належать відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ОСОБА_1 , в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитом та відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.
Щодо вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 2000,00 грн., суд зазначає наступне. До матеріалів позову додано копію Договору №2 про надання правової допомоги від 02.04.2019 із додатковими договорами №1, №2 до нього (а.с.с39-46), рахунок №5 та меморіальний ордер №622365555 від 05.06.2020 (а.с. 47, 48), за якими АТ «Таксомбанк» перерахувало Адвокатському об`єднанню «А.Ф. Лігал» кошти в сумі 6500 грн.. Однак доказів надання правової допомоги у вказаній справі, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, до матеріалів позову не долучено. Відтак, вимога позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст. 61 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 258, 267,526, 527, 530, 549, 550 ч.2, 610, 612, 614, 634, 1048, 1054, 1050, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 1, 10, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
В задоволенні вимоги АТ «Таскомбанк» про стягнення із ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Л.П. Шевчук