провадження № 4-с/325/2/2020
Справа № 325/1191/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Діденка Є.В., за участю секретаря судового засідання Гажевої І.Ю., представника заявника ОСОБА_1 , стягувача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за скаргу ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Приазовського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гаргури Христини Анатоліївни про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Представник скаржника ОСОБА_3 адвокат Ковальов Д.В. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Приазовського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гаргура Христини Анатоліївни, якою на ОСОБА_3 накладено штраф в розмірі 1700 грн. 00 коп. за невиконання рішення суду.

Скарга обґрунтована тим, що 18.08.2020 року державним виконавцем Приазовського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гаргура Х.А. було відкрите виконавче провадження № 62831965 з виконання виконавчого листа № 325/416/19, виданого Приазовським районним судом Запорізької області про зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди в спілкуванні батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановлений для спілкування та виховання час. Встановлено наступний спосіб та порядок участі батька у вихованні сина, а саме спілкування батька із сином: - кожної першої та третьої п`ятниці кожного місяця з 16.00 години до 16.00 години неділі за місцем проживання батька, без присутності матері; - 10 днів кожного літнього місяця (червень, липень, серпень) без обмеження часу,без присутності матері, з можливістю відвідувати дитиною місця проживання батька та можливістю виїзду на оздоровлення і відпочинок до курортних зон. Спілкування з дитиною проводити з урахуванням стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування для дітей відповідного віку. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 62831965, державним виконавцем Гаргура Х.А. було встановлено, що рішення суду боржником без поважним причин не виконано, про що був складений акт державного виконавця від 27.08.2020 року, якого боржниця не бачила, та накладено на ОСОБА_4 штраф на користь держави в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 гривень. Представник скаржника вважає, що вказана постанова про накладення штрафу є безпідставною, зазначивши, що 25 серпня 2020 року та 27 серпня 2020 року боржниця подавала державному виконавцю заяви про те, що батько дитини або не з`являвся на зустрічі з дитиною, або не зміг налагодити контакт, у зв`язку з чим зустрічі закінчувались передчасно. На вимогу батька 26 серпня 2020 року надати дитину на 10 днів, боржниця дійсно відмовила стягувачу, оскільки рішення суду передбачає зустрічі батька з дитиною з урахуванням стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування для дитини відповідного віку. Дитина не має жодного контакту з батьком та постійно плаче в його присутності. Також, дитина відвідує садок. Крім того, у зв`язку з підвищенням захворюваності на COVID-19 на території Запорізької області переміщення дитини між населеними пунктами є прямою загрозою здоров`ю дитини. Саме з цих причин вимога стягувача була відхилена боржницею. Наголошує, що до 26.08.2020 року, тобто до моменту відмови, стягувач 22.08.2020 року не з`явився на зустріч з дитиною. До моменту відкриття виконавчого провадження, протягом 2020 року він відвідав дитину декілька разів і зустрічі тривали не більше 20 хвилин кожна та між ними були значні перерви по декілька місяців. За цей час дитина забуває батька і, звичайно, боїться його при нових зустрічах. Стверджує, що жодних протиправних дій, направлених на невиконання судового рішення, боржниця не вчиняла, а діяла виключно в інтересах дитини і згідно рішення суду.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, посилаючись на обставини викладені в скарзі, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Державний виконавець Приазовського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гаргури Х.А. в судове засідання не прибула, про дату, місце і час судового засідання була повідомлена належним чином. Надала суду письмові заперечення проти скарги, у яких пояснила, що 27.08.2020 року до відділу надійшла письмова заява ОСОБА_2 про те, що 26.08.2020 року він намагався здійснити побачення з дитиною, проте поспілкуватись було неможливо через вчинення перешкод боржником ОСОБА_4 Державний виконавець не була присутня при побаченні. 27.08.2020 року державним виконавцем складено акт, та 28.08.2020 року винесено постанову про накладення на боржника штрафу в сумі 1700,00 грн. Вважає, що постанова є правомірною.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позицію державного виконавця, пояснив, що 26.08.2020 року він бачився з дитиною, але побачення було недовгим, бо дитина плакала. На наступний день, він приїхав до боржника, щоб забрати дитину для спілкування, але ОСОБА_4 йому безпідставно відмовила і дитину він не бачив. Тому, він звернувся із заявою до державного виконавця.

Вивчивши доводи скарги і надані докази, суд приходить до переконання, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Приазовського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 62831965 з примусового виконання виконавчого листа № 325/416/19 від 13.08.2020 року Приазовського районного суду Запорізької області, яким: зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановлений для спілкування і виховання час; встановлено спосіб і порядок участі батька у вихованні сина: спілкування батька із сином кожної першої та третьої п`ятниці кожного місяця з 16.00 години до 16.00 години неділі за місцем проживання батька без присутності матері, 10 днів кожного літнього місяця без обмеження часу і без присутності матері; спілкування з дитиною проводити з урахуванням стану здоров`я дитини, режиму дня і харчування для дітей відповідного віку.

Виконавче провадження відкрито 18.08.2020 року.

27.08.2020 року до відділу надійшла заява стягувача про те, що боржник ОСОБА_4 не виконує рішення суду і не надає йому дитину. Копія вказаної заяви до матеріалів справи надана не була.

Згідно з актом державного виконавця від 27.08.2020 року, встановлено, що згідно заяви стягувача від 27.08.2020 року, рішення суду станом на 26.08.2020 року боржником не виконано. У акті відсутні дані про понятих чи будь-яких інших присутніх осіб, які були присутні при його складенні.

У заяві від 27.08.2020 року боржник ОСОБА_4 повідомила державного виконавця, що 26.08.2020 року вона доставила дитину для спілкування з батьком до парку в смт. Приазовське, але дитина плакала і не бажала спілкуватись із батьком. Раніше 22.08.2020 року батько не з`явився для спілкування з дитиною. Вимогу батька про надання йому дитини на 10 днів вона не може задовольнити через відвідування дитиною дитячого садочку і пандемією коронавірусу в Україні.

Постановою від 28.08.2020 року державний виконавець Гаргура Х.О. за невиконання рішення суду наклала на боржника штраф в розмірі 1700,00 грн. Вказана постанова мотивована лише складеним 27.08.2020 року актом.

03.09.2020 року ОСОБА_4 звернулась до керівника відділу ДВС із заявою про скасування штрафу. Відомості про розгляду заяви в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Право на виконання судового рішення є частиною більш загального права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, статтею 19 Конституції України гарантовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому, держава, гарантуючи право на виконання судового рішення повинна вживати передбачених для цього законом заходів і у встановленому законом порядку.

Відповідно до частин 1-3 ст. 641 Закону України «Про виконавче провадження», Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Аналіз вказаних положень закону свідчить, що відповідальність за невиконання рішення суду про встановлення побачень із дитиною настає лише у разі такого невиконання без поважних причин. Водночас, наведене кореспондується з повноваженнями державного виконавця здійснювати перевірку виконання рішення суду, в тому числі у час та місці, визначених самим державним виконавцем.

Згідно з наданими суду матеріалами, державним виконавцем лише на підставі заяви стягувача було складено акт про невиконання рішення суду, і лише на підставі вказаного акту винесена постанова про накладення штрафу. При цьому, державним виконавцем не проводилась перевірка виконання рішення суду, відповідно до вимог ч. 2 ст. 64 Закону, як зазначає у запереченнях державний виконавець, вона не була присутня при побаченні з дитиною.

Крім того, державним виконавцем з невідомих причин не надано оцінку заяві боржника про причини того, що побачення не відбулось, а також, що 26.08.2020 року вона надала дитину для побачення, але дитина плакала і тому побачення було коротким.

На переконання суду, такий поверхневий підхід до з`ясування обставин заяви стягувача зумовив прийняття державним виконавцем передчасного і як наслідок незаконного рішення про накладення штрафу.

Враховуючи, що положення статті 64 Закону передбачають відповідальність за невиконання рішення суду без поважних причин, на думку суду, це зобов`язує державного виконавця перед прийняттям рішення про накладення штрафу вживати заходів для підтвердження факту і з`ясування причин такого невиконання.

Крім того, рішення суду у цій справі не є безумовним, а визначено, що спілкування з дитиною проводити з урахуванням стану здоров`я дитини, режиму дня і харчування для дітей відповідного віку.

Оскільки державним виконавцем не проводилась в установленому порядку перевірка виконання рішення суду, не з`ясовувався факт невиконання рішення суду і причини цього, постанова державного виконавця про накладення на боржника штрафу підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Водночас, оцінюючи аргументи заявника, суд не приймає до уваги посилання боржника ОСОБА_4 на неможливість виконання рішення суду про спілкування дитини із батьком з огляду на те, що дитина забула батька, та що карантин перешкоджає спілкуванню. Так, в цій частині суд зазначає, що якщо боржник не буде виконувати рішення суду, то це і не буде сприяти тому, щоб дитина налагодила із батьком контакт, і навпаки буде призводити до втрати зв`язку між ними. Доводи заявниці, щодо побоювання захворювання коронавірусом йдуть в розріз з її аргументами про те, що дитина відвідує дитячий садок.

Тому, суд звертає увагу заявниці на необхідність виконання рішення суду, яке є неможливим без вчинення нею дій, направлених на відновлення і налагодження зв`язку батька з дитиною.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Приазовського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гаргури Христини Анатоліївни про накладення штрафу - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Приазовського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гаргури Христини Анатоліївни від 28.08.2020 року у виконавчому провадженні № 62831965.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 16 жовтня 2020 року.

Суддя Є.В. Діденко