провадження № 2-о/243/58/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В, розглянувши заяву Слов`янського психоневрологічного інтернату про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИЛА:

17 грудня 2019 року Слов`янський психоневрологічний інтернат, звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті.

19 грудня 2019 року ухвалою суду заяву залишено без руху та наведено мотиви з яких звільнення від сплати судового збору, передбачені п. 8, ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», не поширюються на заяву, подану заявником. Судом запропоновано сплатити судовий збір із зазначенням строку та порядку його сплати.

Вказана ухвала суду була особисто отримана заявником,- 16 січня 2020 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Зважаючи на вказану норму чинного законодавства, підставою для повернення є невиконання вимог суду щодо усунення недоліків у заяві та/або несплата судового збору.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, при отриманні заяви суддя на підставі поданих документів, самостійно повинен вирішити питання, чи відповідає заява вимогам ст. 175 і 177 ЦПК України та зокрема чи оплачена вона судовим збором.

Законом прямо передбачені підстави звільнення від сплати судового збору та випадки, коли судовий збір взагалі не справляється. За таких обставин, обов`язок суду полягає у тому, щоб перевірити чи підпадає подана заява під вказані категорію справ. При цьому, саме по собі клопотання про звільнення від сплати судового збору з конкретних підстав, визначених законом, не вимагається та не обмежує обов`язку суду перевірити наявність всіх підстав звільнення від сплати судового збору, або його не справляння взагалі.

В ухвалі про залишення без руху заяви від 19 грудня 2019 року, було лише встановлено, що дана заява не підпадає під категорію визначену ст. 1 ЗУ «Про судовий збір», за якою судовий збір не справляється, внаслідок чого суд позбавлений можливості застосувати ці норми чинного законодавства у вказаній заяві.

В порушення зазначених вимог закону, до заяви Слов`янського психоневрологічного інтернату про встановлення факту смерті не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, ЗУ «Про судовий збір» визначає дві понятійні категорії, до першої відносять заяви, за яких справляння судового збору не передбачено взагалі, друга категорія, зокрема, визначає коло осіб, яким надається пільга у виді звільнення від сплати судового збору за подачу певних (визначених законом) заяв.

Аналіз положень ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» дозволяє дійти висновку, що на законодавчому рівні визначено, що судовий збір не справляється лише за подання заяви про встановлення факту смерті за певних обставин, а саме:

особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Як видно із поданої до суду заяви та доданих до неї документів, заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_1 , 1939 року народження, яка в минулому була на повному державному забезпеченні та постійному місці проживання в Слов`янському психоневрологічному інтернаті. У 2014 році під час проведення на території м. Слов`янська антитерористичної операції, мешканці Слов`янського психоневрологічного інтернату разом з їх особовими та всім пакетом документів були евакуйовані до інших інтернатних закладів, де вона і померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що заявник додав копію свідоцтва про смерть українського зразка виданого ВДРАЦС Сніжнянського міськрайонного управління юстиції у донецькій області.

Однак документів, де б зазначалася причина смерті заявником не надано.

Суд звертає увагу, що заявник в заяві зазначає, що він, як бюджетна установа не повинен сплачувати судовий збір, оскільки заява підпадає під категорію справ, за якими судовий збір не справляється на підставі п. 8, ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір».

Разом з тим, суду не надано доказів того, що особа, стосовно якої заявник просить встановити факт смерті, пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Та обставина, що заявник є бюджетною установою не є підставою вважати, що подана ним заява відповідає вимогам встановленим для заяви, за подання якої судовий збір не справляється.

У заяві також зазначено, що факт смерті необхідно встановити для проведення у відповідальність реєстраційних даних, та зняття з реєстрації місця проживання.

У заяві не зазначено та не підтверджено жодними доказами, що необхідність у встановленні вказаного факту виникла внаслідок вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно, у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайною ситуацією природного чи техногенного характеру.

Суд також наголошує, що за наслідками дослідження заяви та доданих до неї документів, не встановлено будь - яких інших підстав, передбачених ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», за якими заявник має пільги щодо сплати судового збору, та відповідно звільнений від його сплати.

Слід зазначити, що згаданою нормою передбачено чіткий перелік як подій, так і їх наслідків.

Такий наслідок тимчасової окупації як неможливість отримання документів на території, підконтрольній владі України, п. 8 ч.2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» не містить.

Суд повторно наголошує на тому, що Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»).

Дійсно законодавцем визначено певну категорію справ та заявників, які звільненні від сплати судового збору, а також певну категорію справ, у яких судовий збір не справляється.

Законом передбачено загальні підстави звільнення або відстрочення/розстрочення від сплати судового збору - наявність скрутного матеріального становища.

Суд повторно наголошує на тому, що такий наслідок тимчасової окупації як неможливість отримання документів на території, підконтрольній владі України, п. 8 ч.2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» не містить.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на викладене, враховуючи що підстав, визначених законом, для звільнення заявника від сплати судового збору судом не встановлено, заявнику було запропоновано сплатити судовий збір у розмірі передбаченому ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та одночасно роз`яснено право на звернення із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, або відстрочення сплати судового збору, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України, однак до теперішнього часу недоліки заяви не усунуті, суд приходить до висновку, що дану заяву слід вважати неподаною і повернути заявнику.

Виходячи із змісту ч. 3 ст. 185 ЦПК України, питання про повернення судового збору вирішується після спливу строку, встановленого судом для усунення недоліків. Отже відповідно до ухвали суду про залишення заяви без руху, строк для усунення недоліків спливає через десять днів з дня вручення копії ухвали яким є - 16 січня 2020 року.

З огляду на викладене, зважаючи що заявницею та/або її представником у строк, встановлений судом недоліки заяви не усунуті, судовий збір не сплачений, суд приходить до висновку, що заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.4, 5, 6 ЗУ «Про судовий збір», -

УХВАЛИЛА:

Заяву Слов`янського психоневрологічного інтернату про встановлення факту смерті - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити в цій ухвалі, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текс ухвали суду складений 18 лютого 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О.В. Ільяшевич