Рішення

Іменем України

25 вересня 2020 року місто Чернігів

Справа №751/6329/19

Провадження №2/751/222/20

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Грищенко Н. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами

ВСТАНОВИВ :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з 01.09.2005 року по 01.09.2019 року; визнання житлового будинок з надвірними спорудами , що розташований за адресою : АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю позивача та відповідача ; визнання за позивачем права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з надвірними спорудами.

Позов обґрунтовано тим, що з травня 1982 року позивач став проживати із ОСОБА_3 однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сім`ї народився перший син - ОСОБА_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 другий син - ОСОБА_6 .

У 1989 році, перебуваючи у фактичних шлюбних стосунках, на ім`я ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка в котеджному містечку «Астра», на якій протягом багатьох років будувався будинок з надвірними спорудами.

31.07.2014 року реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції за відповідачкою зареєстрований двоповерховий будинок загальною площею 241,1м2 та підвальним приміщенням площею 75,9 м2 а також гараж загальною площею 15,4 м2, сарай загальною площею 15,4 м2 та сарай загальною площею 23,8 м2.

Протягом всіх цих років ОСОБА_3 мешкали разом із позивачем , вели спільне господарство, мали спільний бюджет та виховували дітей.

Ні у сусідів, ні у чисельних друзів та родичів ніколи не виникало сумнівів, що сторони є подружжям. Однак, останнім часом ОСОБА_3 , посилаючись на незрозумілі претензії, висуває вимоги висилитися із будинку який вони будували разом і відмовляється розглядати питання щодо поділу майна, придбаного під час спільного проживання та збудованого спільною працею та на спільні кошти.

У добровільному порядку відповідачка не згодна на розподіл вищезазначеного майна.

06.11.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву , в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. ( а.с. 44-50)

Заперечення обґрунтовані тим, що з 2012 року не проживає із ОСОБА_1 однією сім`єю. Із цього часу не ведеться спільне господарство, відсутні взаємні права та обов`язки, вона живе сама, він сам собі. Кожний заробляє та витрачає свої кошти на власні потреби та цілі, починаючи з купівлі та приготування їжі, до розпорядження майном, все окремо. Тому підстави стверджувати про проживання однією сім`єю з позивачем після 2012 року відсутні, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом та не мають взаємних прав та обов`язків.

Позивачем не надано жодних достатніх, достовірних, допустимих та належних доказів, які б встановлювали факт проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, спільного бюджету та інше.

Крім того, безпідставною є вимога позивача щодо початку та кінця такого проживання, набуття у цей період спірного майна, оскільки за час проживання однією сім`єю, з 01.01.2004 року до січня 2012 року спільного майна не набувалось.

Отже, позивач не надав достатніх та безспірних доказів того, що він із січня 2012 року по 01.09.2019 року проживав однією сім`єю із ОСОБА_3 , вів із нею спільне господарство, мав спільний бюджет, мав взаємні права та обов`язки, тобто що між ними у цей період часу мали місце усталені відносини, що притаманні подружжю, у розумінні статті 74 СК України.

Стосовно вимог про визнання нерухомого майна спільним сумісним майном подружжя та його поділу, відповідач зазначає, що правила статті 74 СК України на спірні правовідносини, що виникли і тривали до 01.01.2004 року, не поширюються, а нормами чинного на той час Кодексу про шлюб та сім`ю України визнання майна спільною сумісною власністю жінки та чоловіка, що проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не передбачено. Правова позиція ВС № 520/15238/14-ц провадження № 61-18960св18.

Із доданих до позовної заяви документів, а саме: технічного паспорту № НОМЕР_1 та характеристики будинку, господарських будівель та споруд вбачається, що житловий будинок А-2, підвал під жилим будинком А1-1, веранда а-2, убиральна В-1 були побудовані у 1990 році, гараж a1-1 - у 1991 році, а сарай Б- 2 - у 1989 році.

Також, відповідач зазначає, що нерухоме майно було побудоване за особисті кошти відповідача , отримані не внаслідок ведення спільного господарства.

18.12.1989 року рішенням Чернігівської міської ради № 282 надано земельну ділянку ОСОБА_3 , як працівниці комбінату громадського харчування «Хімік», із сім`єю у складі 3-х осіб (мати та два сина), для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 .

16.03.1990 року за договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва будинку на праві приватної власності, реєстраційний № НОМЕР_2 , ОСОБА_3 надано земельну ділянку 600 кв.м. для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 . Згідно вказаного договору, відповідач єдиний забудовник даної земельної ділянки.

Дозволом № 1584 від 19.03.1990 року на проведення робіт визначена дата закінчення будівельних робіт, до березня 1993 року. Роботи по будівництву будинку були виконані Чернігівським спец. РСУ-10, що підтверджується договором на виконання будівельних робіт № 7 від 01.07.1990 року, укладеним між Чернігівським спец. РСУ-10 , як підрядником та замовником ОСОБА_3 . Вартість будівельних робіт склала 1823,03 рубля. Кошти для проведення будівельних робіт відповідачка отримала за договором видачі позики № 119045 від 18.06.1990 року, укладеним між Сбербанком № 8361 та ОСОБА_3 у сумі 6000,00 рублів, строком на 12 років, на будівництво житлового будинку на ділянці у АДРЕСА_1 . Позику відповідач сплатила самостійно, за рахунок власних коштів, що підтверджується довідкою АТ «Ощадбанк», правонаступник Сбербанку, від 03.04.2018 № 19/1- 1468.

З огляду на вказані документи, відповідач вважає що факт будівництва житлового будинку власними зусиллями, за особисті кошти, є встановленим та беззаперечним. Також доведеним є те, що нерухоме майно було створено відповідачкою не внаслідок спільної праці або ведення спільного господарства, не за рахунок спільного побуту та бюджету, а виключно за рахунок особистої праці та доходу.

Відповідно до ст. 331 ЦК України та наданих до відзиву документів, до моменту реєстрації житлового будинку з надвірними спорудами, у приватній власності дповідача перебували матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). З моменту державної реєстрації нерухомого майна, на підставі свідоцтва про право власності від 31.07.2014 року індексний номер № 24989035, відповідач набула права власності на житловий будинок та надвірні споруди.

Враховуючи що нерухоме майно було побудоване за особисті кошти відповідачки, а зареєстроване у період часу коли вона вже не проживала однією сім`єю із ОСОБА_1 , відповідач вважає підстави для визнання нерухомого майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ відсутні.

Також, факт не проживання відповідачки із ОСОБА_1 однією сім`єю встановлений довідкою про склад сім`ї від 02.11.19 року; типовими договорами про надання житлово-комунальних послуг, укладених з відповідачкою та вибірковими квитанціями про сплату послуг за обслуговування житлового будинку саме ОСОБА_3 .

Крім того, ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_2 , з 03 червня 1982 року.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17.10.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.11.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.90-91).

У вступному слові позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що він працював головним інженером у будівельній організації Чернігівському тресті, на інших роботах пов`язаних із будівництвом. На той час він не міг отримати ділянку для будівництва будинку, оскільки мав у власності двохкімнатну квартиру, тому не укладали шлюб та земельну ділянку отримала ОСОБА_3 . Всі матеріали купував він, а будинок будувала організація РСУ-10 . Житловий будинок має два поверхи, загальною площею більше 200 кв.м. Переїхали жити у будинок, бо школа рядом. У 2004 році він подарував свою квартиру старшому сину , допоміг йому купити гараж та автомобіль. Домовленість була, що у житловому будинку будуть проживати вони та молодший син. У 2019 році відповідачка сказала, що буде ділити будинок на двох синів, виник спір. На теперішній час молодший син теж отримав земельну ділянку, проживає із позивачем та будує свій будинок.

Відповідач у вступному слові позовні вимоги не визнала. Пояснила , що на теперішній час вона проживає у АДРЕСА_3 у матері, зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 .

Із ОСОБА_1 вона у шлюбі ніколи не була. Проживала із 1983 року у двохкімнатній квартирі позивача, що знаходиться у АДРЕСА_4 разом із спільними синами, 1983 та 1986 року народження. Але позивач її у зазначеній квартирі не прописував. Працювала кондитерем на заводі «Хімволокно», до 40 років.

У 1989 році вона отримала ділянку для будівництва житлового будинку. Будинок будувала сама, якщо позивач щось робив, то вона йому платила гроші, також взяла кредит у розмірі 6000 гривень. Доказів на підтвердження придбання матеріалів не зберігала.

На квартирі позивача прожила 10 років та у 1993 році переїхала із синами у будинок. ОСОБА_1 теж із ними переїхав, оскільки дітям потрібен був батько. Квартиру ОСОБА_1 здавав у найм. Ні на квартирі, ні у будинку вони разом не вели господарство, кошти у кожного були свої, харчувались окремо. Він приходив додому пізно, їсти собі не готовив, доїдав приготовлене нею.

На теперішній час їхній старший син із своєю сім`єю проживає у квартирі ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .; молодший із своєю сім`єю у спірному будинку.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на обставини, викладені письмово у вступному слові.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є сусідкою сторін, живе з ними навпроти. Вона на вул. Слов`янській проживає з 1993 року, будинок ОСОБА_1 вже стояв, дах був. Вони будувались разом, переїхали жити сім`єю десь у 1997 чи 1998 році, вже на вулиці був газ. Про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебували у шлюбі їй не було відомо. Вони жили як звичайна сім`я.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що живе по АДРЕСА_5 через одну хату, на тій самій стороні що сім`я ОСОБА_1 . Будувались вони разом , майже одночасно із нею. Вона бачила, як ОСОБА_1 клав кладку, був один поверх, ОСОБА_9 біля нього розмовляла. Хто ще допомагав будувати не може сказати. ОСОБА_9 раніше працювала на капроновому заводі, як будинок будувався не працювала, звільнилась та господарювала вдома, ОСОБА_1 працював весь час на керівних посадах. У них двоє синів. ОСОБА_10 женився та пішов жити у квартиру, яку йому батько подарував, молодший із невісткою та внуками живе у будинку. ОСОБА_9 на теперішній час у будинку не проживає, вона живе у своєї матері. Проте що вони не перебували у шлюбі, дізналась недавно, хоча дружила із ОСОБА_11 . Вони жили дружно, суперечки виникли недавно, десь півроку тому. Коли ОСОБА_12 приходить виникають скандали, вона кричить в сторону ОСОБА_1 що вижене його, він тут ніхто, будинок на ній.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебували.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є синами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження ( а.с. 11,12).

Згідно із рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів № 282 від 18.12.1989 року, ОСОБА_3 як працівнику комбінату громадського харчування « Хімік», яка із сім`єю на 3-х чоловік проживає по АДРЕСА_6 у будинку батьків, виділено земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 600 кв.м. для індивідуального будівництва. ( а.с. 51)

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснила, що проживала у ОСОБА_1 у АДРЕСА_4 з дня народження старшого сина, з 1983 року до моменту переїзду у житловий будинок по АДРЕСА_1 .

16.03.1990 року державним нотаріусом посвідчений Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва будинку на праві приватної власності, згідно якого ОСОБА_3 надано земельну ділянку 600 кв.м. для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.54-57).

Дозволом № 1584 від 19.03.1990 року на проведення робіт визначена дата закінчення будівельних робіт, до березня 1993 року ( а.с. 58)

Відповідно до договору виконання будівельних робіт №7 від 01.07.1990 року, ОСОБА_3 уклала договір із Чернігівським спец. РБУ-10 про виконання будівельних робіт, у тому числі витрати на поставку будівельних матеріалів та конструкцій, вартість робіт склала 1823 крб 03 коп ( а.с.59).

Відповідно до повідомлення про кредит № 119045 18.06.1990 року, ОСОБА_3 уклала договір із Сбербанком № 8361 про отримання позики у розмірі 6000 крб, строком на 12 років на будівництво житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 ( а.с. 60)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі свідоцтва про право власності від 31.07.2014 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 241,1 кв.м, гараж площею 15,4 кв.м. та сарай площею 23,8 кв.м ( 62.63)

Згідно із Державним актом на право на земельну ділянку , на підставі рішення Чернігівської міської ради від 31.07.2012 року, ОСОБА_9 є власником земельної ділянки 0,0604 га по АДРЕСА_1 , цільове призначенні для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) ( а.с. 13,14)

Договори про надання комунальних послуг із підприємствами укладені ОСОБА_3 .

Позивачем надано документи про оплату ним будівельних матеріалів у період з 1989 року до 1994 року ( а.с. 124- 136).

Із довідки виданої ЖЕУ від 09.04.1993 року для пред`явлення у школу, ОСОБА_1 та два сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживали у АДРЕСА_2 .

Проживання сторін з дітьми у квітні 1993 року за адресою по АДРЕСА_2 підтверджується і довідкою виданою молодшому сину ОСОБА_13 з навчального закладу, медичною карткою дитини (а.с.120).

Аналізуючи досліджені судом докази в сукупності, в тому числі покази сторін, суд дійшов висновку про підтвердження факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Даний факт підтверджується, зокрема доказами спільного проживання з 1982 року, спочатку у квартирі, що належала позивачу за адресою : АДРЕСА_2 , після закінчення будівництва - у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрований на праві власності за відповідачкою, що підтверджується самими показами сторін.

Відповідач пояснювала, що народивши у 1983 році першого сина, а потім у 1986 році другого сина, вона проживала у квартирі , що належала ОСОБА_1 на праві приватної власності, але не жила із ним як чоловік та дружина, не вела з ним спільного господарства та не мала з ним спільного бюджету, але доказів на підтвердження таких тверджень суду не надала.

Також відповідач підтвердила, що добудувавши житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 , вона разом із ОСОБА_1 та дітьми переїхали жити у цей будинок, оскільки потрібно було батьком виховувати дітей.

У судовому засіданні встановлено, що і на теперішній час ОСОБА_1 проживає у житловому будинку разом із молодшим сином та його сім`єю, зареєстрована, але фактично не проживає у цьому будинку відповідачка, бо доглядає за своєю матір`ю, а старший син проживає у квартирі, яка належала батьку ОСОБА_1 та який подарував сину свою квартиру. Ці обставини сторони підтвердили у судовому засіданні.

Факт спільного проживання, спільного ведення господарства, підтвердили і свідки , допитані у судовому засіданні.

Ті, обставини що земельна ділянка для будівництва житлового будинку, укладення відповідачкою договорів, пов`язаних із будівництвом будинку, договору на отримання позики у банку та реєстрація права приватної власності за позивачкою , не дають підстави вважати, що ОСОБА_1 не брав участі у проведенні спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків.

Позивачем надані докази того, що він у період будівництва житлового будинку придбавав будівельні матеріали, відповідачка із жовтня 1995 року у період будівництва ніде працювала.

Відповідач надаючи пояснення, що їй допомагали батьки у будівництві житлового будинку, не надала суду належних та допустимих доказів, на підтвердження цих доводів.

За таких обставин, досліджені судом докази підтверджують проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцеві Положення» СК України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01.01.2004 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01.01. 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.

Положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України (надалі - КпШС України) не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене ст.74 СК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року.

Тому, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в період до 01.01.2004 року законом не передбачено.

За правилами ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України.

Згідно із частиною четвертою ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Враховуючи зазначені норми, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання, або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч.2 ст.372 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач отримала земельну ділянку для будівництва житлового будинку у 1989 році, коли спільно проживала із позивачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Також судом встановлено, що сторони внаслідок спільної праці , ведення спільного господарства, виконання взаємних прав та обов`язків будували житловий будинок з метою проживання у ньому сім`єю, із двома синами. Сторони у судовому засіданні підтвердили, що проживали із дітьми спочатку у квартирі, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_1 , а коли побудували житловий будинок переїхали проживати всі разом у цей будинок, квартира здавалась в оренду. Після того , як старший син створив сім`ю, він переїхав проживати у батькову квартиру.

Аналізуючи досліджені судом докази в сукупності, в тому числі покази сторін, суд дійшов висновку про підтвердження факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в період з 01.09.2005 року по 01.09.2019 року.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в період протягом якого було придбане ( створене ) спірне майно, вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, ними проводились спільні витрати, придбавалось майно в інтересах сім`ї, тому на правовідносини, які виникли поширюється ст.74 СК України.

Ураховуючи фактичні обставини справи, досліджені судом докази , суд дійшов висновку , що житловий будинок, розташований за адресою : АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю сторін.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, з 01.09.2005 року по 01.09.2019 року.

Визнати житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 5 жовтня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_9 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_7 )

Суддя С. М. Ченцова