Провадження № 2-з/756/293/20
У Х В А Л А

22 жовтня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

21.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності ТОВ «МІРАКЛУС», а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Вказану заяву обґрунтовує тим, що 03.09.2020 року приватним нотаріусом КМНО Пономарьовою Д.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «МІРАКЛУС», яка була предметом іпотеки відповідно до договору № 91931, укладеного між нею та АКІБ «УкрСиббанк», яку в подальшому згідно договору було відступлено 12.12.2011 року ТОВ «Кей-Колект».

Зважаючи на те, що реєстрація права власності на спірну квартиру відбулася на підставі договору купівлі-продажу права вимоги, який вона планує оскаржити в судовому порядку, а тому припускає, що майбутній відповідач ТОВ «МІРАКЛУС» може в подальшому відчужити квартиру або зареєструвати додаткове обтяження щодо неї, що призведе до унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому.

Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою, оскільки всупереч вищевикладеним правилам процесуального закону не містить належного обґрунтування припущення останньої про те, що невжиття заходів забезпечення її майбутнього позову з урахуванням його підстав та предмету може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя