Ухвала

15 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 354/718/17

провадження № 61-14311ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 04 березня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лубніна Тетяна Іонівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Атаманюк Валерія Анатоліївна, про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним позовом та просила витребувати з ОСОБА_1 як добросовісного набувача на її користь земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :22:002:0180, реєстраційний номер об`єкта нерухового майна 000, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Поляниця Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області. Також скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 19 грудня 2016 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лубніною Т. І., також рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 20 березня 2017 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Атаманюк В. А.

Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 04 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Витребувано з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :22:002:0180, реєстраційний номер об`єкта нерухового майна 000, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Поляниця Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 19 грудня 2016 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лубніною Т. І., також рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 20 березня 2017 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Атаманюк В. А. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, мотивовано тим, що спірна земельна ділянка вибула з володіння ОСОБА_3 поза її волею, без укладення нею у встановленому порядку договору про розпорядження своєю власністю, що є підставою для витребування земельної ділянки від відповідача.

24 вересня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подала до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 29 вересня 2020 року, в якій заявник просить рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 04 березня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Отже, касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює розгляд питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 04 березня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги місячний строк, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян