Справа № 502/2552/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участі секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за заявою

ОСОБА_1

заінтересована особа:

Відділ у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області

про

встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 11.12.2019 року звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯА № 372182 виданий 25.08.2005 року, який видано на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 12.11.2004 року № 685, площею 2,72 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 30.

Ухвалою судді від 24.06.2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування викладених вимог заявник зазначив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_2 . За її заявою була заведена спадкова справа № 33/2019. Після звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач отримала відповідь з роз`ясненням про неможливість отримання вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з розбіжністю в написанні прізвища спадкодавця в свідоцтві про смерть, в якому прізвище значиться як « ОСОБА_2 », та в документі, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно, а саме у Державному акті в якому прізвище значиться як « ОСОБА_2 ». Неправильність прізвища у Державному акті могло бути зазначено у зв`язку з перекладом з російської мови на українську.

Для вирішення питання щодо виправлення помилки у Державному акті позивач звернулась до відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, на що отримала відповідь про неможливість виправлення помилки у Державному акті, та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

Заявник, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, письмові пояснення не подав.

На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 372182, виданого 25.08.2005 року на підставі рішення розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 12 листопада 2004 року № 685, вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,72 га, на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області.

Відповідно до Акту про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі від 21 лютого 2005 року, ОСОБА_2 передали земельну ділянку в натурі власнику сертифіката № ОД 0085509 на земельну частку (пай) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі 2,72 га.

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 19.06.2015 року Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області, прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження заявника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області 25.12.2001 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали шлюб 25.12.2001 року, актовий запис №15, прізвище після укладання шлюбу - ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 23.01.2019 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №45.

З відповіді відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеькій області 21.08.2019 року № 600/138-19 вбачається, що законодавством України не передбачено виправлення помилок в Державних актах на землю, у зв?язку з чим рекомендовано заявнику звернутися до суду.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

У зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме органом державної реєстрації прав.

Тому, з 01.01.2013 року органи Держземагентства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Оскільки заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку виправити допущену помилку, суд вважає, що право власника землі підлягає судовому захисту, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищезазначене, а також зважаючи не те, що заявник дійсно позбавлений змоги в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном через неправильність запису у правовстановлюючому документі, а також на відсутність можливості в позасудовому порядку внести виправлення до правовстановлюючого документу, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12,13,18,76-81, 263-265,293-294, 315-316 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯА № 372182 виданий 25.08.2005 року, який видано на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 12.11.2004 року № 685, площею 2,72 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 30.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан