Справа № 2-3361/2009
Провадження № 6/161/433/20
У Х В А Л А

30 вересня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 2-3361/2009 за заявою ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з вказаною заявою. Просить суд замінити стягувача по справі № 2-3361/2009 на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» щодо виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2009 року з підстав, викладених в заяві.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду заяви повідомлялися належним чином. Розгляд заяви судом проводиться у відсутності сторін, так як неявка сторін та інших осіб, які повідомлялися належним чином не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження і відповідає вимогам ч. 3 ст. 442 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали, які додані до заяви, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Судом при розгляді заяви достовірно встановлено, і це вбачається із змісту заяви, що заочним рішенням суду від 29 вересня 2009 року у справі № 2-3361/2009 позовну заяву ЗАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю (а.с. 3).

Також судом встановлено, що 31 жовтня 2020 року між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 1-10/19. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору ТзОВ «ОТП Факторинг» відступило, а ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло права вимоги, що належали ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», в тому числі до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило, а ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло права вимоги, що належали ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», в тому числі до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 81, 442 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну заміну сторони стягувача виконавчого провадження по справі № 2-3361/2009 на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» щодо виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2009 року задовольнити повністю.

Замінити стягувача у справі № 2-3361/2009, боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а саме: ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» ().

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Ковтуненко