Справа №491/907/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2020 року Ананьївський районний суд Одеської області

у складі головуючого у справі судді - Желяскова О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Гула О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, третя особа Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права вланості на житловий будинок в порядку спадкування, третя особа Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , який був зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач в позовній заяві, що після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно. Заповіту стосовно розпорядження належним майном, батько не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 01.07.2019 року. Тому, він як спадкоємець за законом звернувся до приватного нотаріуса Ананьївського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок, однак нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини, мотивувавши причини відмови відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, та рекомендував йому звернутися до суду для визнання за ним права власності на вищевказаний будинок в порядку спадкування.

Позивач вказує, що він є спадкоємцем першої черги за законом, єдиний прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, та претендує на спадщину у вигляді житлового будинку. Окрім нього, спадкоємцем першої черги за законом є брат ОСОБА_2 , котрий спадщину після смерті батька не прийняв та приймати не бажає. Мати та дружина спадкодавця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач також вказує, що дійсно правовстановлюючих документів на будинок у батька ОСОБА_3 не було. Разом з тим, згідно довідки Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області житловий будинок по АДРЕСА_2 дійсно належав покійному ОСОБА_3 .

Як вбачається з позовної заяви, що оскільки приватний нотаріус відмовив в оформленні свідоцтва про право на спадщину, то позивач змушений звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження, відповідно до роз`яснень п.32 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Ухвалою постановленою головуючим суддею у справі 08 жовтня 2019 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.39).

В ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено сторонам по справі про їх права, що передбачені ст.178, 181,193 ЦПК України.

В подальшому 03 грудня 2019 року головуючим у справі суддею було закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, відповідно до ст.189 ЦПК України (а.с.57).

У судове засідання, що призначене на 09 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 не з`явилися, про дату, час та місце проведення були сповіщені належним чином (а.с.83). При цьому, 09 квітня 2020 року представником позивача ОСОБА_5 було подано через канцелярію суду заяву, в якій він зазначив, що в зв`язку з введенням на території України карантину на період з 12.03.2020 року по 24.04.2020 року з метою запобігання поширенню короновірусу COVID-19 та враховуючи рекомендації, які містяться в листі Ради суддів України від 16.03.2020 року №9рс-186/20 щодо проведення судових засідань (по можливості) без участі сторін у справі, просить провести розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити (а.с.86).

Відповідач Ананьївська Друга сільська рада Ананьївського району Одеської області у судове засідання, яке призначене на 09 квітня 2020 року не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була повідомлена належним чином. При цьому, в матеріалах справи міститься письмова заява представника відповідача за довіреністю Лашкової Т.А ОСОБА_6 (а.с.79), в якій представник позивача зазначила, що просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги відповідач визнає у повному обсязі (а.с.78).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання, котре призначене на 09 квітня 2020 року не з`явився, про дату, час та місце проведення був повідомлений належним чином. При цьому, в матеріалах справи міститься заява відповідача, яка надійшла до суду 25 листопада 2019 року, в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.49). Крім того, відповідач в заяві вказав, що спадщина, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_3 він не прийняв та приймати не бажає.

Третя особа Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області у судове засідання, котре призначене на 09 квітня 2020 року не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с.84). Причини своєї неявки суду третя особа не повідомила.

При цьому, в матеріалах справи містяться пояснення на позовну заяву представника третьої особи - Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області (а.с.52-53), в яких представник третьої особи зазначає, що Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача та наводить обґрунтування заперечень. Крім того, в поясненні на позовну заяву представник позивача зазначила, що просить справу розглядати за її відсутності.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників процесу, враховуючи заяву представника позивача, відповідачів та пояснення третьої особи на позовну заяву, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, при розгляді справи встановлено:

Судом встановлено, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 25 листопада 1996 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 14 липня 1965 року, в відомостях про батьків батьком вказаний - ОСОБА_3 (а.с.10).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 09 жовтня 2017 року Ананьївським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що батько позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований та проживав по день своєї смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: с.Ананьїв, Третя дільниця, Ананьївського району, Одеської області, що підтверджується довідкою Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 30 січня 2020 року за №86 (а.с.73).

З довідки виданої 30 січня 2020 року Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, вбачається, що померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований та проживав по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , разом з сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.72).

З довідки Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 30 січня 2020 року на підставі по господарської книги №4-3 дільниця, особистий рахунок № НОМЕР_4 , вбачається, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.74).

Згідно копії рішення Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 16 березня 1994 року, №639, ОСОБА_3 було передано безкоштовно у приватну власність присадибну ділянку розміром 0,28 га в АДРЕСА_2 , із них: 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,03 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.18).

Як вбачається з копії рішення Виконавчого комітету Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 28 червня 2018 року №27, що було присвоєно юридичну адресу житловому будинку, який належить ОСОБА_3 та розташований в АДРЕСА_2 (а.с.19).

За життя спадкодавець ОСОБА_3 , 1932 року народження, заповіту щодо розпорядження майном не залишав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) виданою 01 липня 2019 року приватним нотаріусом Воробйовим А.О. (а.с.7).

З інформаційної довідки №56682697 виданої 01 липня 2019 року приватним нотаріусом Воробйовим А.О. вбачається, що в Спадковому реєстрі відсутні відомості щодо заведення спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину на майно ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу (ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим.

Спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.11).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України) або особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги (а.с.10).

Крім того, в матеріалах справи міститься лист Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області від 20 липня 2019 року з якого вбачається, що в архіві відділу містяться відомості стосовно актових записів про народження де в відомостях про батьків батьком вказаний спадкодавець ОСОБА_3 , а саме відомості про народження - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.16).

Отже, відповідно до вищевказаного листа від 20 липня 2019 року та відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги (а.с.10).

Зі змісту ч.3 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується довідкою №86 виданою 30 січня 2020 року Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.72).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, про що наголошує ч. 5 ст. 1268 ЦК України.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Центру надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області з заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_2 .

Однак, з листа державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області Чернієнко О.В. від 05 вересня 2019 року, що йому було відмовлено та роз`яснено, що відповідно до ч.1 ст.27 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на підставі технічного паспорту неможливо здійснити державну реєстрацію права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва (а.с.20).

Відповідно до п.3.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2016 року № 553, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Згідно технічному паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 20 серпня 2019 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 має наступні технічні характеристики та складається в цілому з: саманний житловий будинок літ. «А», веранда цегляна з дерев`яним перекриттям літ. «а», літня кухня літ. «Б», веранда цегляна з дерев`яним перекриттям літ. «б», навіс тіньовий з підлогою літ. «б1», навіс тіньовий з підлогою літ. «б2», сарай цегляний літ.«б3», погріб цегляний літ. «В», сарай цегляний літ. «Г», сарай цегляний літ. «Д», убиральня цегляна літ. «Е», огорожі з металевої сітки в дерев`яних стовпах, висота до 2,0 м - №1, хвіртка металева в металевих стовпах з заповненням сіткою «Рабиця» - №2, ворота металеві висотою 1,5 м, шириною 3 м, в металевих стовпах з окремою хвірткою з заповненням сіткою «Рабиця», площа 5,85 м2 - №3, колонка з металевими трубами глибиною до 20 м - №4, вимощення цементне товщиною 20 мм по підстилаючому бетонному шару та щебеневій основі товщ. 100 мм «І», вимощення цементне товщиною 20 мм по підстилаючому бетонному шару та щебеневій основі товщиною 100 мм «ІІ» (а.с.22-28).

За приписами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно ч.1 ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, мають право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (у подальшому - Порядок вчинення нотаріальних дій) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

З листа приватного нотаріуса Ананьївського районного нотаріального округу Воробйова А.О. від 01 липня 2019 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та рекомендовано звернутися до судових органів (а.с.6).

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, тому на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, третя особа Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.2,4,5,10,12,13,76-81,83,89,95,229, 258,259,263-265,268,272,273,352,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, третя особа Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: Одеська область , Ананьївський район, с.Ананьїв, Третя дільниця, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 25 листопада 1996 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом право власності на: саманний житловий будинок літ. «А», веранда цегляна з дерев`яним перекриттям літ. «а», літня кухня літ. «Б», веранда цегляна з дерев`яним перекриттям літ. «б», навіс тіньовий з підлогою літ. «б1», навіс тіньовий з підлогою літ. «б2», сарай цегляний літ.«б3», погріб цегляний літ. «В», сарай цегляний літ. «Г», сарай цегляний літ. «Д», убиральня цегляна літ. «Е», огорожі з металевої сітки в дерев`яних стовпах, висота до 2,0 м - №1, хвіртка металева в металевих стовпах з заповненням сіткою «Рабиця» - №2, ворота металеві висотою 1,5 м, шириною 3 м, в металевих стовпах з окремою хвірткою з заповненням сіткою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », площа 5,85 м2 - №3, колонка з металевими трубами глибиною до 20 м - №4, вимощення цементне товщиною 20 мм по підстилаючому бетонному шару та щебеневій основі товщ. 100 мм «І», вимощення цементне товщиною 20 мм по підстилаючому бетонному шару та щебеневій основі товщиною 100 мм «ІІ», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Відомості про сторін у справі на виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 ;
Відповідачі: - Ананьївська Друга сільська рада Ананьївського району Одеської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 04380933, розташований за адресою: 66422, Одеська область, Ананьївський район, с. Ананьїв, Другий;
- ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , відомості щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків - відсутні;
Тертя особа:Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 04057058, розташований за адресою: 66401, Одеська обл., м. Ананьїв, вул. Незалежності, 51.

Суддя: О.О.Желясков

Рішення суду набуло законної сили „___" ____________ 20__ року.