Справа №442/2928/20
Провадження №2/442/866/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:головуючої - судді Грицай М.М.,
з участю секретаря - Антоненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
У обґрунтування позову посилається на те, що являється власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано 11.11.2016 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду. Відповідач у зазначеній квартирі не проживає з 2017 року, такий не є членом її сім`ї, а тому вважає останнього таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Просить позов задоволити.
Позивач у судове засідання не з`явилась, попередньо подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не повідомив про причини своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про місце, день та час розгляду справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наявними в матеріалах справи.
На підставі вищевказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
З копії свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 17.12.1997 року, вбачається, що така на праві сумісної власності належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .
З копії договору дарування частини квартири, посвідченого 26.11.2003 року приватним нотаріусом Лаганяк Т.І. вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 подарували ОСОБА_1 4/6 частини квартири АДРЕСА_1 .
Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2457434 від 28.12.2003 ОСОБА_1 зареєструвала право влсності на підставі вищезазначеного договору дарування на 4/6 частини квартири АДРЕСА_1 .
Згідно договору купівлі-продажу від 24.04.2007, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. зареєстрованого в реєстрі за № 684, ОСОБА_6 , за згодою батьків, продала ОСОБА_1 1/6 квартири АДРЕСА_1
Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14376538 від 25.04.2007 ОСОБА_1 зареєструвала право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу.
З копії будинкової книги на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у даній квартирі.
З рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 11.11.2016 вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
З акту, складеного КП «Управитель» ЖЕО 04.03.2019 за № 46 вбачається, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2017 року. Участі в утриманні житла не приймає, особисті речі, які б належали останньому у квартирі відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом ч. 4 ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї ( в тому числі колишній член сім`ї) власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Беручи до уваги те, що відповідач фактично добровільно залишив спірне житло і у ньому не проживає понад встановлені законом терміни - понад один рік, його особисте майно у будинку відсутнє, не бере участі в утриманні житла, має інше постійне місце проживання, суд дійшов висновку, що такі його дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачем та відповідачем не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що відповідач самостійно залишив жиле приміщення і протягом тривалого часу не намагався вселитись, тому його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житлом.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 840,80 гривень сплаченого судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.10.2020 року.

Суддя Грицай М.М.