Справа № 344/3932/18
Провадження № 2/344/295/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Пастернак І.А.,

секретаря Кріцак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про визнання заборгованості за оплату послуги теплопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 11 948,11 грн. безпідставною та такою, що підлягає скасуванню; зобов"язання провести перерахунок заборгованості по оплаті послуг теплопостачання та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , виключивши з розміру заборгованості суму 11 948,11 грн. на особовому рахунку номер НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про визнання заборгованості за оплату послуги теплопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 11 948,11 грн. безпідставною та такою, що підлягає скасуванню; зобов"язання провести перерахунок заборгованості по оплаті послуг теплопостачання та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , виключивши з розміру заборгованості суму 11 948,11 грн. на особовому рахунку номер НОМЕР_1 . В обгрунтування позову зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 . При оформленні спадщини в жовтні 2016 року позивачка сплатила заборгованість за теплопостачання в сумі 8791,53 грн. та судовий збір в розмірі 121,80 грн., які згідно судового наказу, виданого 11.09.2014 року Івано-Франківським міським судом підлягали примусовому стягненню з ОСОБА_2 . Однак відповідач періодично на адресу позивачки надсилає рахунки-повідомлення з безпідставно нарахованою заборгованістю за послуги надані відповідачем.Відповідач нараховує заборгованість за опалення та гаряче водопостачання з 1999 року з залишком на початок року в сумі 398 грн. 49 коп. Станом на 01.11.2017 року відповідач рахує заборгованість в сумі 19 498 грн. 45 коп.: 19 003 грн. 75 коп. - за опалення та 494 грн. 70коп. за гарячу воду.

З вищевказаною заборгованістю позивач категорично не згідна, вважаю її безпідставно нарахованою, оскільки в суму заборгованості відповідач безпідставно включив борг в сумі 7 194 грн. 13 коп. станом на 01.05.2008 року та борг в сумі 4 753 грн. 98 коп. станом на 01.09.2011 року, які згідно судових наказів №2н-2737/08 від 11.06.2008 року та №2н-2590/2011 від 18.11.2011 року вже стягнуто з ОСОБА_2 .

Вказана обставина підтверджується тим, що на момент прийняття нею спадщини на виконанні у Івано-Франківському MB ДВС перебував судовий наказ виданий 11.09.2014 р. Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ІФТКЕ 8791грн. 53 коп. та 121 грн. 80 коп., які позивач сплатила. 24.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки, станом на 01 квітня 2014 року позивач сплатила повністю заборгованість згідно судового наказу від 11.09.2014 p., то у відповідача немає жодних підстав для стягнення з неї заборгованості за період до квітня 2014 року.

Крім того, заборгованість відповідач нараховує з 1999 року по 2017 рік, що складає 18 років. Позивач неодноразово зверталась до відповідача про необхідність проведення перерахунку боргу та виключення з суми боргу безпідставно включеного в заборгованість сум боргу з 1999 року по 01.09.2011 року, а саме: 7 194 грн. 13коп. та 4 753 грн. 98 коп., а всього 11 948 грн. 11коп. (7 194 грн. 13коп. + 4 753 грн. 98 коп. = 11 948 грн. 11 коп.).Наявність безпідставно нарахованої заборгованості на особовому рахунку порушує право та інтереси, зокрема позивач значиться як недобросовісний боржник і не може оформити субсидію на оплату комунальних послуг, постійно отримує повідомлення про заборгованість, що відображається на нервовому стані та викликає депресивно-пригнічене відношення до життя.

24.04.2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити (а.с.45-47).

Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судовго засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду (ст. 13 ЦПК України).

Встановлено, що ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надає послуги теплопостачання в квартиру АДРЕСА_1 , в якій проживає позивач ОСОБА_1

11.06.2008 року Івано-Франківським міським судом видано судовий наказ №2-н/2737/08 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» заборгованість за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 7 194,13 грн. (а.с.59).

18.11.2011 року Івано-Франківським міським судом видано судовий наказ №2-н-2590/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 4 753,98 грн. (а.с.11).

11.09.2014 року Івано-Франківським міським судом видано судовий наказ №2-н/11987/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 8 791,53 грн. (а.с.14).

Згідно квитанції №63.40. 1/50663 від 19.10.2016 року ОСОБА_1 оплатила 8 791,53 грн боргу за опалення (а.с.8).

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2016 року після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 (а.с.4).

23.10.2017 року ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» на адресу по АДРЕСА_1 надсилало вимогу, щодо сплати наявної заборгованості за послуги надані ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» в розмірі 19 050, 78 грн. (а.с.7)

Як вбачається з відповіді Івано-Франківського МВ ДВС від 14.11.2017 року №21149, на виконанні у Івано-Франківському міському відділі ДВС згідно реєстрів ЄДРВП та АСВП перебував судовий наказ №344/11987/14-ц виданий 11.09.2014 року Івано-Франківським міським судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» 8 791,53 грн. та 121.80 грн. 24.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п.9 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження». Станом на 14.11.2017 року на виконанні у Івано-Франківському міському відділі ДВС згідно реєстрів ЄДРВП та АСВП не перебувають виконавчі провадження де ОСОБА_1 виступає боржником на користь ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» (а.с.9).

Також, з відповіді Івано-Франківського МВ ДВС від 28.11.2017 року №02-19/В-2020679, вбачається, що згідно спецрозділу АСВП виконавче провадження з виконання наказу №2н-2737/08 виданого 11.06.2008 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» заборгованості в розмірі 7 194,13 грн. завершено, мотивуючи наступним чином : згідно заяви стягувача №620-2/09 від 26.06.2009 року виконачий документ слід повернути для уточнення суми боргу. Повторно до Івано-Франківського МВ ДВС не пред`являвся (а.с.10).

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач 12.12.2017 року зверталась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку заборгованості за опалення та підігрів води за адресою АДРЕСА_1 , виключивши суму заборгованості в розмірі 7 194,13 згідно судового наказу №2-н-2737/08 від 11.06.2008 року (а.с.37).

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.ст.67,68 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, і має вноситися споживачами послуг своєчасно.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно із пунктом 5 частини третьої ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається, що на час прийняття позивачкою спадщини, на виконанні у Івано-Франківського МВ ДВС перебував тільки один судовий наказ виданий 11.09.2014 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 8 791 грн. 53 коп. та 121 грн. 80 коп. судових витрат. Вказану заборгованість позивачка сплатила в повному обсязі, що дозволило їй оформити спадщину.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у відповідача немає жодних правових підстав для стягнення з позивачки заборговасті за період до 01.04.2014 року, тому позов слід задоволити та зобов`язати ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", яке розташоване за адресою м. Івано-Франківськ, Б.Хмельницького, 59А, провести перерахунок заборгованості по оплаті послуг теплопостачання та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , виключивши з розміру заборгованості суму 11 948,11 грн. на особовому рахунку номер НОМЕР_1 .

Що стосується вимог позивача про застосування позовної давності суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

На теперішний час в провадженні суду не перебуває на розгляді спір між ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, у якому ОСОБА_1 було б надано право заявити клопотання про застосування позовної давності, як це передбачено ч. 3 ст. 267 ЦК України.

Оскільки позивач як споживач звільнений від сплати судового збору, останній слід стягнути на користь з держави з відповідача у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.12,13,81,141,258,259,263,265,268, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про визнання заборгованості за оплату послуги теплопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 11 948,11 грн. безпідставною та такою, що підлягає скасуванню; зобов"язання провести перерахунок заборгованості по оплаті послуг теплопостачання та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , виключивши з розміру заборгованості суму 11 948,11 грн. на особовому рахунку номер НОМЕР_1 -задоволити.

Визнати заборгованість за оплату послуги теплопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 11 948,11 грн. (7 194, 13 грн. та 4 753. 98 грн.) безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

Зобов`язати ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", яке розташоване за адресою м. Івано-Франківськ, Б.Хмельницького, 59А , провести перерахунок заборгованості по оплаті послуг теплопостачання та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , виключивши з розміру заборгованості суму 11 948,11 грн. на особовому рахунку номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", яке розташоване за адресою м. Івано-Франківськ, Б.Хмельницького, 59А , на користь на користь держави з зарахуванням на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106 - судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: Повний текст рішення виготовлено 19.10.2020 року.

Суддя Пастернак І.А.