ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1603/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №696/803/20 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., Новікова О.М.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Андрейчука Олександра Михайловича на ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом.

В мотивування позовної заяви вказував на те, що 05 вересня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, про що складено актовий запис за №41.

Від даного шлюбу у сторін дітей немає.

Вказує, що протягом останніх років сімейне життя між ними постійно погіршувалось. Подальше спільне життя стало неможливим, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Крім того, зазначає, що заяву про розірвання шлюбу подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану у порядку статті 106 СК України сторони не мають можливості з тих причин, що знаходяться в різних країнах (позивач перебуває на заробітках в Словаччині), а відношення до розірвання шлюбу у відповідача постійно змінюється. Враховуючи ці обставини, а також те, що стаття 106 СК України передбачає лише «право», а не обов`язок подружжя звертатись до відповідних органів про розірвання шлюбу, позивач змушена звернутися за захистом своїх прав в суд з даним позовом.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

Зобов`язано Управління Державної Казначейської служби України у Кам`янському районі Черкаської області /22030101 повернути ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у сумі 840, 80 грн.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню. Крім того, суд дійшов висновку про передчасність звернення позивачем до суду із зазначеним позовом, оскільки сторонами не реалізовано право на розірвання шлюбу шляхом звернення до органів реєстрації актів цивільного стану у порядку статті 106 СК України.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду представник ОСОБА_2 адвокат Андрейчук О.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» містить посилання на статтю 115 СК України, яка наразі викладена у новій редакції згідно із законом України від 01 липня 2010 року №2398-VI.

При цьому зазначає, що даним положенням Закону регулювалися питання реєстрації розірвання шлюбу на підставі рішення суду, а не самий процес розірвання шлюбу.

Звертає увагу, що порядок розірвання шлюбу визначений статтею 106 СК України є правом подружжя, а не обов`язком.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Звертаючись до суду із даним позовом представником позивача було нагадано до позовної заяви копію договору про надання правової допомоги та ордеру, тобто надав належні докази на підтвердження повноважень представника.

Висновки суду про те, що розгляд справи про розірвання шлюбу за участі представника не відповідає вимогам чинного законодавства колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки чинне законодавство не містить обмежень щодо можливості участі представника у зазначеній категорії судових справ.

Вказане також узгоджується із правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду №640/19914/18 від 27 березня 2020 року.

Відповідно до абзацу другого пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» відповідно до частини першої статті 115 СК України розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі РАЦС за заявою колишньої дружини або чоловіка. Сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Наведений пункт постанови Пленуму містить посилання на статтю 115 СК України у редакції Закону України від 01 червня 2010 року № 2302-VI. Згідно із Законом України від 01 липня 2010 року № 2398-VI статтю 115 СК України викладено у новій редакції, відповідно до якої вимога про реєстрацію розірвання шлюбу за рішенням суду виключно за заявою колишньої дружини або чоловіка скасована, проте відповідні зміни до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» не вносились.

При цьому за будь-яких обставин наведеним положенням Закону регулювалися питання реєстрації розірвання шлюбу на підставі рішення суду, а не самий процес розірвання шлюбу у судовому порядку, з огляду на що такі доводи заявника є необґрунтованими.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 26.12.2018 року у справі №127/575/17.

Відповідно до статті 106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана. Шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Зі змісту даної статті вбачається, що подружжя наділено правом звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про розірвання шлюбу, однак законодавством не передбачено обов`язкової умови, яка передує зверненню до суду із позовом, попереднє звернення до орачів РАЦСу.

Тобто сімейне законодавство надає подружжю, за певних умов, право обрати орган до якого звернутися для розірвання шлюбних відносин.

Отже, аргументи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до постановлення ухвали, яка не відповідає вимогам закону, що в силу статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття продовження у справі.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Андрейчука Олександра Михайловича задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2020 року.

Судді: