Провадження № 2/234/868/20
Рішення

іменем України

09 жовтня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Аксеніної В.М., Максимової В.В. розглянув цивільну справу

№234/20182/19, номер провадження №2/234/868/20

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про визнання договору купівлі - продажу домоволодіння недійсним та визнання права власності

Учасники справи:

від позивача: представник позивача Скляров В.В. (ордер ДН№069753 від 10.03.2020, свідоцтво №3805 від 16.02.2011)

відповідач: ОСОБА_2 не з`явилась, ОСОБА_3

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу домоволодіння недійсним та визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачці ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 27.03.2013 року належить домоволодіння АДРЕСА_1 . Він дізнався, що ОСОБА_3 подав позов до суду і бажає в такий спосіб поділити майно з його донькою і визнати за собою право власності на частку будинку по АДРЕСА_1 . Вважає, що відповідачі ніякого відношення до цього будинку не мають. Цей житловий будинок був придбаний за його особисті кошти, які ним були заощадженні за життя та від продажу його квартири АДРЕСА_2 за 59120 грн. Цю квартиру він продав 20.03.2013 року за неділю до укладання угоди купівлі будинку по АДРЕСА_1 . Враховуючі те, що він літня людина, з дружиною - матір`ю ОСОБА_2 розлучений з 2009 року, жив один, часто хворіє, то вирішив, що угоду купівлі - продажу цього будинку оформити на доньку - відповідачку по справі, щоб вона його доглядала до віку і в майбутньому не витрачала гроші на переоформлення спадщини. Відповідач ОСОБА_3 про таку угоду був обізнаний і не заперечував проти таких дій. З 10.12.2013 року він був зареєстрований по АДРЕСА_1 , де проживає до теперішнього часу. На момент укладання угоди, відповідачі проживали в квартирі, яка належала ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 . Потім цю квартиру ОСОБА_2 подарувала своїй дочці та відповідачі зареєструвались і стали проживати в квартирі ОСОБА_3 , яку він отримав в спадщину по АДРЕСА_4 . Посилаючись на п.2ч.2 ст.16, ст.215 ЦК України, вважає договір купівлі - продажу майна від 27.03.2013 р. є незаконним і такими, що підлягає скасуванню. Просить винести рішення, яким визнати недійсними договори купівлі - продажу домоволодіння АДРЕСА_1 укладений 27.03.2013 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом 1 Краматорською ДНК Фареником О.О. та визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , вудові витрати стягнути на його користь з відповідачів.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

15.01.2020, 14.07.2020 від відповідача ОСОБА_3 надійшли заяви про відкладення слухання справи.

17.03.2020 від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позов визнала в повному обсязі.

09.06.2020, 17.07.2020 представник позивача надав заяви про відкладення слухання справи.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Краматорського міського суду від 16.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі, проведення розгляду справи визначено в порядку спрощеного провадження, відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про об`єднання з цивільною справою 234/20182/19.

Протокольною ухвалою від 19.05.2020 суд задовольнив клопотання відповідачки ОСОБА_2 про слухання справи за її відсутності.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно копії паспорту позивача ОСОБА_1 він зареєстрований за місцем проживання за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Як вбачається з договору купівлі - продажу від 20.03.2013, засвідченому державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареником О.О. (зареєстровано в реєстрі №2-1080) квартира АДРЕСА_2 продана ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ( які на момент продажу не перебували в зареєстрованому шлюбі) за 59120 грн.

Відповідно договору купівлі - продажу від 27.03.2013 року, засвідченому державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареником О.О. (зареєстровано в реєстрі №2-1244), ОСОБА_2 придбано домоволодіння АДРЕСА_1 , з допоміжними будівлями та спорудами на земельній ділянці - за 90220 грн.

Також згідно договору купівлі - продажу від 27.03.2013 року, засвідченому державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареником О.О. (зареєстровано в реєстрі №2-1245), ОСОБА_2 придбано земельна ділянка за адресою домоволодіння АДРЕСА_1 - за 20144 грн.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи сторони перебувають в сімейних стосунках позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 10.10.2000 року ( свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 , свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 ).

Згідно Відомостей з ДРФО від 29.04.2020 № 8421 відповідач ОСОБА_3 має постійне місце роботи КМВ ГУ МНС України (а.с.62-63).

Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є родичами позивача ОСОБА_1 та пояснили в судовому засіданні, що про наміри купити будинок та надання грошей доньці ОСОБА_2 на придбання спірного будинку знають зі слів самого позивача, свідками передання грошей на придбання спірного майна не були.

Також суд критично відносить до показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , так як надавали гроші відповідачу ОСОБА_3 без документального підтвердження, що гроші надають на придбання спірного будинку знають зі слів відповідача та при переданні грошових коштів ОСОБА_2 не була присутня.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним…

Згідно вимогам положень ч.ч.1,3 ст. 215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлених ст.203 ЦК України :

1.Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається з вимог ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Твердження позивача про те, що він оплатив будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 110364 грн. не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовується договором купівлі - продажу від 20.03.2013, засвідченому державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареником О.О. (зареєстровано в реєстрі №2-1080) квартира АДРЕСА_2 продана ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (які на момент продажу не перебували в зареєстрованому шлюбі) за 59120 грн., тобто кожен отримав по Ѕ частці в сумі 29560 грн.

Що стосується доказів, наданих відповідачем про режим зняття сигналізації в б. АДРЕСА_1 , це не спростовує проживання в даному будинку позивача та суд не розглядає спір про право на проживання ОСОБА_1 в спірному будинку.

Також не знайшли свого підтвердження доводи представника позивача, як на підставу недійсності договору купівлі - продажу, про те, що відповідач ОСОБА_3 , у відповідності з його доходами, не міг придбати спірний будинок, так як цей будинок придбаний в шлюбі та суд не розглядає питання поділу майна подружжя.

5. Позиція суду.

Аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені право- відносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності суд встановив, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В порушення вимог, щодо належності та допустимості доказів, позивачем в обгрунтування позовних вимог не надано підстав визнання договору купівлі - продажу недійсним та доказів недійсності договору купівлі - продажу від 27.03.2013 року, засвідченому державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареником О.О. (зареєстровано в реєстрі №2-1244) та договору купівлі - продажу від 27.03.2013 року, засвідченому державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареником О.О. (зареєстровано в реєстрі №2-1245), за якими ОСОБА_2 придбано будинок та земельна ділянка за адресою домоволодіння АДРЕСА_1 - за 110364 грн.

Таким чином в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

6. Судові витрати.

В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відшкодування судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу домоволодіння недійсним та визнання права власності, відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені, проголошені та вручені 09.10.2020. Повний текст рішення виготовлений 16.10.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя С.М. Ткачова