Номер провадження: 22-ц/813/2010/20
Номер справи місцевого суду: 520/4481/19
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15.10.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 520/4481/19

Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/2010/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бикової К.А.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідачі - 1) державний реєстратор Демченко Сергій Олександрович, 2) Єреміївська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, 3) Товариство з обмеженою відповідальністю « Кей-Колект», 4) ОСОБА_2 , 5) ОСОБА_3 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про залучення до участі у справі органу опіки та піклування під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Демченка Сергія Олександровича, Єреміївської сільської ради Розділянського району Одеської області, Товариства з обмеженою відповідальністю « Кей-Колект», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_4 , про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання недійсним договору, витребування майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Луняченка В.О. об 11 годині 35 хвилині 04 вересня 2019 року, повний текст рішення складено 16 вересня 2019 року,

встановив:

У березні 2019 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченка С.О. № 36954537 від 07 вересня 2017 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ»; 2) визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 24 листопада 2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н. А., реєстровий № 6419, відповідно до якого ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» продало, а ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1 ; 3) витребувати з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що вона та її чоловік - ОСОБА_4 є співвласниками спірної квартири у рівних частках.

07.09.2017 року державним реєстратором Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області - Демченком С.О. внаслідок позасудового звернення стягнення на спірну квартиру, як предмет іпотеки за іпотечним договором від 27.06.2007 року, здійснено реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кей-Колект».

24.11.2017 року ТОВ «Кей-Колект» продало спірну квартиру ОСОБА_5 , яка у свою чергу 23.03.2018 року продала спірну квартиру ОСОБА_3 ..

Вважає, що реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кей-Колект» було здійснено із порушенням ст. 35 Закону України «Про іпотеку», а саме: 1) іпотекодержателем не надсилалася письмова вимога (повідомлення) про усунення порушень; 2) відсутній окремий договір про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя шляхом реєстрації за ним права власності на іпотечне майно.

Незаконність отримання ТОВ «Кей-Колект», як іпотекодержателем, права власності на іпотечне майно та незаконність реєстрації права власності, як на думку позивачки, є підставою для скасування такої реєстрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу даної квартири на підставі вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України, а також підставою для витребування квартири на користь позивачки (Т. 1, а. с. 2 - 12).

Представник позивачки у судовому засіданні підтримав вимоги позову в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - ТОВ « Кей-Колект» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі з тих підстав, що позасудове стягнення на предмет іпотеки було здійснено у відповідності до наявного у договорі іпотеки застереження, з виконанням всіх умов визначених Законом України « Про іпотеку», а саме - направленням письмової вимоги, яка була отримана іпотекодавцем. Подальша реалізація спірної квартири відбулося у відповідності до вимог ЦК України.

Представник відповідачки - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вважаючи його необґрунтованим та недоведеним. Зобов`язання по кредитному договору, забезпеченому іпотекою, не виконанні. Тому, у іпотекодержателя виникло відповідне право на позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки, а потім і на продаж спірної квартири.

Представник відповідачки - ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вважаючи його недоведеним. Посилання на неотримання вимоги спростовані наявною копією повідомлення, в якій є розпис позивачки. Окремий договір на позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки не потрібний, так як узгоджене сторонами іпотечне застереження і є таким договором. Тому, підстави для скасування реєстрації права власності і визнання недійсними договору купівлі-продажу відсутні.

Від Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області надійшла заява про розгляд справи без участі представників сільської ради.

У зв`язку із відсутністю відомостей про державну реєстрацію міста проживання/роботи державного реєстратора ОСОБА_6 його виклик у судове засідання здійснювався судом першої інстанції через оголошення на сайті «Судова влада».

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.09.2019 року вищезазначений позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченка Сергія Олександровича № 36954537 від 07 вересня 2017 р. про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою - АДРЕСА_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ».

Витребувано з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу, посвідченого 24 листопада 2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н. А., реєстровий № 6419, відповідно до якого ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» продало, а ОСОБА_2 купила квартиру за адресою - АДРЕСА_2 .

Стягнуто на користь ОСОБА_1 в рівних частках з державного реєстратора Демченка С.О., Єреміївської сільської ради Розділянського району Одеської області, ТОВ «Кей-Колект», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судові витрати у загальному розмірі - 3 925,40 грн., тобто по - 785,08 грн. з кожного.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, щона підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 квітня 1998 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках належала квартира за адресою - АДРЕСА_2 .

27.06.2007 року ОСОБА_7 уклав з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» договір споживчого кредиту №0, та отримав в якості кредиту кошти у сумі - 107 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути у термін - до 27.06.2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі - 12,5% річних.

27.06.2007 року ОСОБА_7 уклав з АКІБ « УкрСиббанк» кредитний договір №, згідно умов якого була відкрита кредитна лінія в сумі ліміту в розмірі - 3 033,71 грн., з процентною ставкою у розмірі - 17,5 % річних.

27.06.2007 року в забезпечення виконання у повному обсязі грошових зобов`язань по вищевказаним кредитним договорам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали з АКІБ « УкрСиббанк» договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського МНО Ситніковою Ю.Д., за яким передали в іпотеку нерухоме майно, а саме - квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до вказаного Договору сторони узгодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: - або рішення суду; - або виконавчого напису нотаріуса; - або застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя; - або за договором між іпотекодавцями та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя ( п. 4.2).

Сторони, також, досягли згоди на можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, відповідно до застереження, що міститься у п. 5 цього договору. Застереження визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: - передачу іпотекодержателю право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; - право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України « про Іпотеку».

Відповідно до договору відступлення право вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року, укладеному між ПАТ « УрСиббанк» (правонаступник АКІБ « УкрСиббанк») та ТОВ «Кей-Колект», останнє прийняло право вимоги за договором іпотеки укладеним 27 червня 2007 р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Ситніковою Ю.Д., стосовно предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 .

07 вересня 2017 р. Єреміївською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, в особі реєстратора Демченка С.О., було прийнято рішення № 36954537 та зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект» право власності на іпотечну квартиру за адресою - АДРЕСА_2 , на підставі укладеного 27 червня 2007 р. договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського МНО Ситніковою Ю.Д..

Позасудове стягнення на предмет іпотеки було здійснене ТОВ «Кей-Колект» на підставі Договору іпотеки, яким було забезпечено зобов`язання за кредитним договором № 0 від 27 червня 2007 року та за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 27 червня 2007 року.

Після цього, 24 листопада 2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. було посвідчено договір купівлі-продажу за реєстровим № 6419, відповідно до якого ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» продало, а ОСОБА_2 купила квартиру за адресою - АДРЕСА_2 .

23 березня 2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юхневич М.М. було посвідчено договір купівлі-продажу за реєстровим № 350, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купила спірну квартиру за адресою - АДРЕСА_2 .

Відповідно до правової позиції, сформованої Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2018 року по справі № 127/8068/16-ц (провадження № 61-5164св18), аналіз положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави зробити висновок про те, що згода іпотекодавця на передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, а саме: чинності іпотеки, невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на це майно.

Право іпотекодержателя на застосування застереження, передбаченого п. 5 Іпотечного договору не є абсолютним. Можливість його реалізації залежить від цілого ряду умов. На момент підписання Іпотечного договору, сторони не могли визначити істотні умови застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя з об`єктивних причин. Саме у зв`язку з цим, договором передбачено надсилання повідомлення, де, насамперед, має бути зазначено який саме позасудовий спосіб звернення стягнення обрано Іпотекодержателем, якими є строки добровільного виконання зобов`язання, за яку ціну буде звернено стягнення і т.п.

Таке повідомлення й фактично є способом погодження істотних умов застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

У постанові Великої Палати верховного Суду від 20.03.2019 року по справі №306/2053/16ц, провадження №14-22цс19, визначено, що позовні вимоги мають розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав є похідними від спору щодо права на майно, як передбачено у частині першій статті 19 ЦПК України. Оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис. Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права власності безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо нерухомого майна з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права власності цього майна. Такий спір має приватноправовий характер.

Також Велика палата у даної Постанові погодилась із висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що ціна набуття права власності на предмет іпотеки, на момент звернення стягнення, є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, сформованої під час розгляду справи № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18) та викладеної у постанові від 14 листопада 2018 року, однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем...

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Суд першої інстанції вважав доведеним обґрунтування сторони позивачки про те, що у матеріалах реєстраційної справи №101 на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою - АДРЕСА_2 , серед документів, на підставі яких державним реєстратором Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченком С.О. за № 36954537 від 07 вересня 2017 р. було здійснено державна реєстрація права власності на спірну квартиру за ТОВ « Кей-Колект», відсутні докази отримання вимоги іпотекодавцем, так як існуюче у матеріалах реєстраційної справи поштове відправлення вимоги за вих. №734577/ПОО від 23.06.2016 року містить інформацію про адресу, на яку воно була направлена, яка не співпадає із адресою позивачки, та відсутні докази отримання даного повідомлення самою позивачкою або іншими особами, яки мешкають з нею в одній квартирі.

Також у матеріалах реєстраційної справи відсутні відомості про здійснення на момент звернення стягнення на предмет іпотеки оцінки нерухомого майна, а оцінка, яка міститься у матеріалах договору купівлі-продажу спірної квартири ОСОБА_2 датована 22.11.2017 року (Т. 1 а. с 94).

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Під час звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , з боку ТОВ «Кей-Колект» не були виконані всі умови передбачені як договором Іпотеки від 27.06.2007 року так і Законом 898-ІV.

Пунктом 4.3. Договору сторонами узгоджено, що у випадках, зазначених в п.п. 2.1.1.-2.1.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю повідомлення, оформлене згідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

Згідно п. 4.4. Договору іпотеки, у разі невиконання Іпотекодавцями вимог, зазначених у повідомленні, про яке йдеться в п. 4.З., Іпотекодержатель здійснює звернення стягнення.

Пункт 5.2. Договору іпотеки також передбачає, що у разі настання обставин, зазначених в п. 4.1. цього Договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я « ОСОБА_1 » з штрих-кодовим ідентифікатором 563 зберігається в матеріалах реєстраційної справи на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101 у вигляді копії.

Таким чином, у матеріалах реєстраційної справи не має оригінала документа, що підтверджує наявність факту завершення 30-тиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя. Не надано такого оригіналу представником ТОВ « Кей-Колект» під час розгляду справи.

В матеріалах реєстраційної справи також відсутні достовірні докази того, що вимога була належним чином направлена на адресу іпотекодавця, а тому відсутні докази вручення вимоги (повідомлення) іпотекодавцю.

Крім того, відсутність на момент здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переведення права власності на предмет іпотеки оцінки нерухомого майна, свідчить про недотримання іпотекодержателем вимог Закону про процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до умов ч. 4 ст. 37 Закону.

Одночасно із цим суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, посвідченого 24 листопада 2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., реєстровий № 6419, відповідно до якого ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» продало, а ОСОБА_2 купила квартиру за адресою - АДРЕСА_2 , не є ефективним способом захисту порушеного права, так як судом визнано незаконним звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому, у власника майна, яким є позивачка, належним способом захисту є саме витребування майна з володіння ОСОБА_3 , що є підставою для державного реєстратора скасувати запис про державну реєстрацію права власності на частину даного об`єкту - Ѕ частину квартири за ОСОБА_3 із поновленням запису про державну реєстрацію права власності на даний об`єкт (Ѕ частину спірної квартири) за позивачкою (Т. 2, а. с. 83 - 89).

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити новее судове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

У наданому апеляційному суду клопотанні апелянтка з метою надання відповідного висновку органу опіки та піклування просить залучити до участі у справі Київську районну адміністрацію Одеської міської ради як орган опіки та піклування.ОСОБА_3 вказує, зокрема, на існування висновку органу опіки та піклування від 17.12.2019 року по іншій аналогічній справі.

Адвокат Логовський В.В., діючий від імені ОСОБА_1 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про залучення до участі у справі органу опіки та піклування. Посилався на те, що предмет спору по даній справі не передбачає залучення до участі у сраві органу опіки та піклування з метою надання відповідного висновку.

Інші учасники справи у судове засідання на з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. ТОВ «Кей-Колект» та Єреміївська сільська рада Розділянського району Одеської області надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Інші учасники справи причини неявки не повідомили, заяв та клопотань не надали.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, колегія суддів ухвалила розглянути клопотання про залучення до участі у справі органу опіки та піклування за відсутності її інших учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, обговоривши клопотання про залучення до участі у справі органу опіки та піклування, дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 2 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів).

Однією з позовних вимог ОСОБА_1 є - витребування з володіння ОСОБА_3 на її користь Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до наданої ОСОБА_3 довідки про склад сім`ї у спірній квартирі проживає її малолітній син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, від наявності у відповідачки ОСОБА_3 права власності на спірне житлове приміщення залежить право на проживання її малолітнього сина.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо виселення дитини участь органу опіки та піклування у справі є обов`язковою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є, зокрема, виконавчі органи міських рад.

Частиною 6 ст. 56 ЦПК України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків є обов`язковим у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає за це необхідне.

Згідно із ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

До клопотання про залучення до участі у справі органу опіки та піклування Безик К.І. надала копію висновку Київської районної адміністрації від 17.12.2019 року за вих. № 246701-11 «Щодо недоцільності виселення малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », який був надани під час розгляду іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Єреміївської сільської ради Розділянського району Одеської області Демченка С.О., ТОВ « Кей-Колект», ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_1 , Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання недійсним договору, витребування майна.

Виходячи з вищевказаних, встановлених на даний час обставин по справі щодо не приймання участі органом опіки та піклуванняпід час розгляду справи судом першої інстанції, відсутності у справі відповідного висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору по даній справи, пов`язаного з місцем проживання малолітньої дитини, враховуючи вищевказані положення норм діючого матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає клопотання ОСОБА_3 про залучення до участі у справі органу опіки та піклування обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Необхідно залучити до участі у розгляді даної справи Київську районну адміністрацію Одеської міської ради як орган опіки та піклування. Зобов`язати Київську районну адміністрацію Одеської міської надати апеляційному судувідповідний висновок щодо розв`язання спору по даній справи, пов`язаного з місцем проживання малолітньої дитини.

У зв`язку з витребуванням висновку органу опіки та піклування, великим завантаженням апеляційного суду, розгляд справи відкладається на 18 лютого 2020 року. Вищевказаний висновок органу опіки та піклування необхідно надати завчасно.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про залучення до участі у справі органу опіки та піклування та виребування його висновку, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 19 СК України, ст. ст. 56, 59, 84, 367, 368, 389 ЦПК України Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_3 про залучення до участі у справі органу опіки та піклування - задовольнити.

Залучити до участі у справі Київську районну адміністрацію Одеської міської ради як орган опіки та піклування.

Зобов`язати Київську районну адміністрацію Одеської міської ради надати висновок щодо розв`язання спору по даній справі, пов`язаного з місцем проживання малолітньої дитини.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе