Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/467/20
Єдиний унікальний №733/1001/20
Рішення

Іменем України

19 жовтня 2020 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Вовченка А.В.,

за участю секретаря Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування,

встановив:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, належного померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 батьку ОСОБА_2 , спадкоємцем якого була дружина , а його мати , ОСОБА_3 , та позивач , які фактично прийняли спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем. ОСОБА_3 за життя юридично не оформила своїх спадкових прав, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він, як спадкоємець за законом першої черги, своєчасно прийняв спадщину, так як на день смерті матері ОСОБА_3 проживав разом з нею та подав до держнотконтори відповідну заяву, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов.

Відповідач - представник Парафіївської селищної ради у судове засідання також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без представника селищної ради , погоджується з рішенням суду, відзиву на позов не надав.

Враховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 (а.с. 5), після смерті якого відкрилася спадщина житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 (а.с.6), спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті вони проживали разом та перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.22), але не оформила на себе своїх спадкових прав, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8), спадщину після якої прийняв її син ОСОБА_1 (а.с.11), так як на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем та звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 25,31 ).

Згідно копій спадкових справ, надісланих суду встановлено, що 26 грудня 2001 року державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та 05.02.2003 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельні частки (паї).

Відповідно до довідок Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області № 1-427 від 22 липня 2020 року ОСОБА_2 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_1 (а.с. 7), а ОСОБА_3 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала та була зареєстрована за тією ж адресою разом зі своїм сином ОСОБА_1 (а.с. 9).

Відповідно до листа Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 857/01-16 від 11 вересня 2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю в останнього правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 13).

Про втрату свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 10.06.1969 р. , виданого на ім`я ОСОБА_2 свідчить оголошення у газеті «Трудова слава» (а.с. 14).

Як зазначено в п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право власності на спадщину, є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування до суду.

Відповідно до вимог ст.ст. 548,549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Аналізуючі зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_2 , так як на день смерті проживав разом зі спадкодавцем та подав до держнотконтори відповідну заяву, але не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок, що є підставою для визнання за ним права власності в порядку спадкування на зазначене спадкове майно.

Керуючись ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.548,549 ЦК УРСР, ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд ,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , належний померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцем якого була ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила на неї своїх спадкових прав, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Парафіївська селищна рада Ічнянського району Чернігівської області, місце розташування: вул. Т.Шевченка,95,смт. Парафіївка Ічнянський район Чернігівська область, .

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2020 року.

Суддя А. В. Вовченко