Справа № 329/1102/19
Провадження № 2/329/56/2020
УХВАЛА

про відмову у розподілі між сторонами судових витрат та про повернення судового збору

07 квітня 2020 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Богослова А.В.,

за участі секретаря судового засідання Силаєвої Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

третіх осіб: Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України; Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чернігівка клопотання представника відповідача ОСОБА_3 , про стягнення витрат на правову допомогу та клопотання позивача ОСОБА_1 , про повернення судового збору,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чернігівського районного суду Запорізької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 10.03.2020, провадження у вищезазначеній цивільній справі було закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору, судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 10 год. 00 хв. 25.03.2020.

Судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 25.03.2020 було відкладене на 16 год. 00 хв. 07.04.2020, за клопотанням представника відповідача, у зв`язку із запровадженням карантину в Україні.

В судове засідання 07.04.2020 позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 07.04.2020 не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв чи клопотань не надала.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання 07.04.2020 не з`явився, надав до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з проживанням відповідача на теперішній час в іншій країні та у зв`язку із запровадженням карантину в Україні.

В судове засідання 07.04.2020 представник третьої особи Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

В судове засідання 07.04.2020 представник третьої особи Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надав.

Щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Так, ОСОБА_3 до суду вже надавалося клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 25.03.2020, з розгляду даної справи, у зв`язку із запровадженням карантину в Україні, яке було задоволено судом. Також, аналогічне клопотання було подано представником відповідача і про відкладення судового засідання, призначеного на 07.04.2020.

Відповідно до п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Зважаючи на те, що всі учасники належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, судом не обмежена можливість безпосередньої участі учасника справи в засіданні в приміщенні суду в період карантину, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справ, суд вважає за можливе провести розгляд справи. Крім того, участь сторін чи їх представників в даному випадку не є обов`язковою, їх відсутність не перешкоджає розгляду питання.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 10.03.2020 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, закрито у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Питання про судові витрати судом вирішено не було.

06.03.2020 до суду від представника відповідача разом із відзивом на позовну заяву, надійшло клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , всіх судових витрат, в тому числі і на правничу допомогу.

19.03.2020 року від відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами та повернення сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн. при зверненні до суду з позовною заявою.

Згідно ч.5, 6 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 01.10.2019 між адвокатським бюро Данила Тивоненка Пріоритет в особі ОСОБА_3 та клієнтом - ОСОБА_2 укладено договір № 01/10 про надання професійної правничої допомоги.

Представником відповідача ОСОБА_3 , на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем, надано до суду копію Акту №5 надання послуг до Договору № 01/10 від 01.10.2019 про надання правової допомоги, згідно з яким загальна ціна наданих послуг ОСОБА_2 становить 11000 грн. та копію Переліку та вартості послуг за договором від 04.03.2020.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, зазначеними у Постанові Великої Палати Верховного суду від 20.09.2018 по справі № 751/3840/15-ц, Постанові Касаційного цивільного суду Верховного суду від 15.05.2019 №308/15007/15-ц.

Проте, представником відповідача ОСОБА_3 не надано суду доказів оплати відповідачем ОСОБА_2 наданих послуг ( касового чека, розрахункової квитанції, тощо).

Отже, відсутність таких доказів оплати наданих послуг не підтверджує факт понесення відповідачем ОСОБА_2 витрат на правову допомогу адвоката в сумі 11000 грн.

В даному випадку копія Акту №5 надання послуг до Договору № 01/10 від 01.10.2019 про надання правової допомоги, та копія Переліку та вартості послуг за договором від 04.03.2020, не є доказом оплати відповідачем наданих йому юридичних послуг адвокатом Тивоненком Д.Р.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у стягненні з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 понесених витрат на правничу допомогу, слід відмовити.

Щодо клопотання позивача про повернення суми сплаченого судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п.5 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження у вищезазначеній цивільній справі було закрито, доходжу до висновку, що заява підлягає задоволенню, а сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 768,40 грн., поверненню.

Керуючись ст. 82, 133, 137,141-142, 260-262 ЦПК України, ст. 7 Закону України Про судовий збір, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 , про стягнення витрат на правову допомогу, - відмовити.

Заяву позивача ОСОБА_1 , про повернення судового збору, - задовольнити.

Управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівському районі Запорізької області повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , суму судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., сплачену на р/р отримувача UA 6008316, код 37892348, за квитанцією №N1EWM3931M від 27.12.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Богослов