Справа № 420/4847/17-ц
Провадження № 2-к/408/1/20
У Х В А Л А

16 квітня 2020 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Кускова Т.В., розглянувши клопотання Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області РФ про визнання та дозвіл примусового виконання на території України рішення Богучарського районного суду Воронезької області РФ від 27.04.2016 року по цивільній справі № 2-333/2016 стосовно відповідача ОСОБА_1 (мешкає АДРЕСА_1 ), -

В С Т А Н О В И В:

До Біловодського районного суду Луганської області з Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшло клопотання Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області РФ про визнання та дозвіл примусового виконання на території України рішення Богучарського районного суду Воронезької області РФ від 27.04.2016 року по цивільній справі № 2-333/2016 стосовно відповідача ОСОБА_1 (мешкає АДРЕСА_1 ).

На виконання вимог ч.1 ст.467 ЦПК України судом направлялись повістки на адресу відповідача, зазначену у дорученні: АДРЕСА_1 , однак судові повістки без вручення поверталися до суду, оскільки згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р на території м. Ровеньки органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, поштові відділення розташовані в районі проведення антитерористичної операції не працюють.

Також судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» на сторінці Біловодського районного суду Луганської області було повідомлено ОСОБА_1 про надходження зазначеного клопотання та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

В передбачений ч.1 ст.467 ЦПК України строк від ОСОБА_1 до суду письмових заперечень на клопотання про надання дозволу на виконання на території України рішення ромійського суду не надходило.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 05 листопада 2018 року клопотання призначено до судового розгляду.

В судове зсідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення судового розгляду не подавала. У відповідності до ч. 5 ст.ст. 467 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши подані документи, суд вважає за можливе постановити ухвалу про відмову в визнанні та наданні дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду виходячи з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Між Російською Федерацією і Україною питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року, та ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 року.

Згідно ч.1 ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Звертаючись до суду із зазначеним клопотанням, Головне територіальне управління юстиції у Луганській області надало матеріали, в яких зазначене місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

13.11.2018, 23.01.2019, 18.04.2019, 21.06.2019, 01.10.2019, 12.12.2019, 27.01.2020 та 16.04.2020 року судом направлялись повістки на адресу відповідача, зазначену у дорученні: АДРЕСА_1 , однак судові повістки без вручення поверталися до суду, оскільки згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р на території м. Ровеньки органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, поштові відділення розташовані в районі проведення антитерористичної операції не працюють.

З метою повідомлення відповідача ОСОБА_1 про виклики в судові засідання повістки про виклик були також розміщені на офіційному веб-порталі «Судова влада України» на сторінці Біловодського районного суду Луганської області.

Однак фактично жодного разу відповідачка в судовому засіданні не була з невідомих суду причин, причини неявки в судове засідання не повідомила, до суду з заявою про проведення судового розгляду справи без її участі не зверталася, клопотань про відкладення судового засідання, чи пояснень до суду не подавала.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 468 ЦПК України суд відмовляє у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи.

Судом під час розгляду вказаної справи було вжито вичерпних заходів, спрямованих на завчасне та належним чином повідомлення відповідачки ОСОБА_1 про дату, час та місце кожного слухання справи, однак з об`єктивних причин, які не залежать від суду, відповідачка виклики до суду отримати не змогла.

Розглянувши наявні матеріали справи, зокрема приймаючи до уваги, що у суду відсутні докази того, що ОСОБА_1 проживає за вказаною адресою та фактично отримала виклик до суду, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання про визнання та дозвіл примусового виконання на території України рішення Богучарського районного суду Воронезької області РФ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.51-55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, ст.ст.462-467ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області РФ про визнання та дозвіл примусового виконання на території України рішення Богучарського районного суду Воронезької області РФ від 27.04.2016 року по цивільній справі № 2-333/2016 стосовно відповідача ОСОБА_1 (мешкає АДРЕСА_1 ), - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду безпосередньо або шляхом подання апеляційної скарги до Біловодського районного суду Луганської області в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Біловодського районного суду

Луганської області Т.В. Кускова