Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/190/20

Провадження №2/377/136/20

16 квітня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т.О., за участі секретаря судового засідання Ахутіної А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню,

УСТАНОВИВ:

11 березня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить визнати виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., зареєстрований в реєстрі за №6190 від 25 вересня 2019 року, про стягнення заборгованості у розмірі 63239,23 гривень та зареєстрований в реєстрі за №6191 від 25 вересня 2019 року про стягнення заборгованості у розмірі 35574,17 гривень з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» такими, що не підлягають виконанню, а також стягнути з відповідача на користь позивачі понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, розглянувши заяви про примусове виконання АТ «БАНК ФОРВАРД», виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень: № 60480714, про стягнення з позивача на користь відповідача боргу в розмірі 63239,23 гривень, на підставі виконавчого напису № 6190 виданого 25.09.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В.; № 60480726 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу в розмірі 35574,17 гривень, на підставі виконавчого напису № 6191 виданого 25.09.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В.. Позивач дізналася про відкриття виконавчих проваджень після накладення приватним виконавцем арешту на всі її рахунки. Згідно результату офіційного сайту пошуку виконавчих проваджень в АСВП було встановлено дату відкриття проваджень 04.11.2019 року. Виконавчі написи №6190 та № 6191 від 25.09.2019 року, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., у позивача відсутні. Позивач у телефонному режимі зв`язався з приватним виконавцем Павелків Т.Л. щодо надсилання копії виконавчого напису, але останній відмовив у проханні.

Даний виконавчий напис вчинений всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди, на яких міститься підпис позивача про збільшення строку позовної давності, відсутні. В порушення п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України позивач будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору від АТ «БАНК ФОРВАРД» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, про порушення кредитних зобов`язань не отримував, чим відповідач позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або надати письмові заперечення. Приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, на який послався приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу у виконавчих написах від 25.09.2019 року.

Ухвалою судді від 13 березня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення 24 березня 2020 року відповідачем отримано копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. Відзив на позовну заяву, зустрічний позов, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідачем не подано.

Згідно повідомлень про вручення поштового відправлення 23 березня 2020 року третіми особами отримано копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. Пояснень від третіх осіб щодо позову до суду не надійшло.

31 березня 2020 року на запит суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. надійшли копії матеріалів виконавчих проваджень № 60480714 та № 60480726.

14 квітня 2020 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог згідно якої позивач просить: визнати виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., зареєстрований в реєстрі за №6190 від 25 вересня 2019 року, про стягнення заборгованості у розмірі 55672,03 гривень та зареєстрований в реєстрі за №6191 від 25 вересня 2019 року про стягнення заборгованості у розмірі 30521,98 гривень з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» (), 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 105, такими, що не підлягають виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 861,94 гривень.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено, що 25 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем, на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис за №6190, за яким запропоновано звернути стягнення з громадянки України ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Луганськ, місце роботи: ресторан «Славутич» - повар, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка є боржником за кредитним договором №104343014 від 25 лютого 2013 року, укладеним нею із ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105. Строк за який провадиться стягнення 23.12.2017 року по 22.01.2018 року. Сума повної заборгованості складає 54822,03 гривень, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 52831,79 гривень; заборгованість за процентами становить 1990,24 гривень; плата за пропуск мінімальних платежів становить 0 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» отримано плати із стягувача АТ "Банк Форвард" в розмірі 850,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягнення з боржника, яким є ОСОБА_3 , на користь АТ "Банк Форвард" складає 55672,03 гривень (а.с.40-41).

Також, 25.09.2019 року ним було вчинено виконавчий напис за №6191, за яким запропоновано звернути стягнення з громадянки України ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Луганськ, місце роботи: ресторан «Славутич» - повар, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка є боржником за кредитним договором №104344837 від 22 лютого 2013 року, укладеним нею із ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105. Строк за який провадиться стягнення 23.12.2017 року по 22.01.2018 року. Сума повної заборгованості складає 29671,98 гривень, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 28547,96 гривень; заборгованість за процентами становить 1124,02 гривень; плата за пропуск мінімальних платежів становить 0 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» отримано плати із стягувача АТ "Банк Форвард" в розмірі 850,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягнення з боржника, яким є ОСОБА_3 , на користь АТ "Банк Форвард" складає 30521,98 гривень (а.с.69-70).

04 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. на підставі виконавчого напису №6190, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №60480714, якою постановлено стягнути з боржника, яким є ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 55672,03 гривень (а.с.46-47).

04 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. на підставі виконавчого напису №6191, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №60480726, якою постановлено стягнути з боржника, яким є ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 30521,98 гривень (а.с.75-76).

Позивач дізналася про відкриття виконавчих проваджень після накладення приватним виконавцем арешту на всі її рахунки.

Після цього позивач звернувся з позовом до суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою ст.1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядку вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису, нотаріус, повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

В обґрунтування позову, позивач послався на те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

В порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди про збільшення строку позовної давності, відсутні. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на який послався приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. у виконавчих написах від 25.09.2019 року.

Вказані обставини є підставою для визнання виконавчих написів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., зареєстрованих в реєстрі за №6190 від 25 вересня 2019 року, про стягнення заборгованості у розмірі 55672,03 гривень та за №6191 від 25 вересня 2019 року, про стягнення заборгованості у розмірі 30521,98 гривень з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», такими, що не підлягають виконанню.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчі написи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича, зареєстровані в реєстрі за №6190 від 25.09.2019 року, про стягнення заборгованості у розмірі 55672,03 гривень та за №6191 від 25.09.2019 року про стягнення заборгованості у розмірі 30521,98 гривень з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 861 гривня 94 копійки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,- В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., зареєстрований в реєстрі за №6190 від 25 вересня 2019 року, про стягнення заборгованості у розмірі 55672,03 гривень та зареєстрований в реєстрі за №6191 від 25 вересня 2019 року про стягнення заборгованості у розмірі 30521,98 гривень з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» (), 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 105, такими, що не підлягають виконанню.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД», , юридична адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. №105, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судові витрати по оплаті судового збору в сумі 861 гривня 94 копійки.

Копію рішення направити сторонам для ознайомлення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД», , юридична адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. №105.

Треті особи:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна (юридична адреса: м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. №6, офіс № 15;

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович (адреса: м. Київ, вул. Еспланадна, буд. №32-В, кв. №4.

Суддя Т. О. Малишенко