РІШЕННЯ

іменем України

смт Зарічне

19 жовтня 2020 року Справа № 561/593/20

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

при секретарі Савич Ж. В.,

за участю

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Зарічне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з ОСОБА_1 на її користь, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2014 року у справі № 561/908/14-ц шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвано, а також стягнуто з відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини у твердій грошовій сумі, розміром 400,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, не у повній мірі приймає участі у належному утриманні дитини, яка неодноразово хворіла, не компенсує витрат на навчання дитини у приватній школі, а також не несе витрат на забезпечення дитини харчуванням, придбанням одягу, нових меблів, шкільного приладдя. Вказує, що в силу зміни її майнового стану, оскільки припинено виплату допомоги при народженні дитини, змінився і її матеріальний стан, що спричинило погіршення її матеріального становища. Відтак, вона самостійно не може забезпечити в повній мірі потреби дитини.

У судове засідання позивачка не з`явилася. До початку судового засідання засобами електронного зв`язку надіслала суду клопотання від 19 жовтня 2020 року (а. с. 63) про розгляд справи за її відсутності, а також просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав. У вступному слові пояснив, що на даний час перебуває у цивільному шлюбі. Сплачує аліменти на дитину у першому шлюбі, який передував шлюбу з позивачкою. Вказав, що кожного місяця добровільно сплачує на утримання доньки ОСОБА_4 кошти близько 1200,00 гривень, що приблизно дорівнює сумі аліментів, які просить стягнути з нього ОСОБА_2 - позивачка.

Суд, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , який позовні вимоги визнав, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.

З копії свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 24 вересня 2011 року серії НОМЕР_1 , вбачається, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 , актовий запис № 2417 (а. с. 10).

Відповідно до рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2014 року у справі № 561/908/14-ц шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 - сторонами розірвано, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі по 400,00 грн. щомісячно до досягнення повноліття (а. с. 9)

Відповідно до довідки регіонального центру надання адміністративних послуг Рівненської міської ради №79789 від 06 червня 2018 року (а. с. 11) вбачається, що ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю - позивачкою у м. Рівне.

Доказів про наявність заборгованості по сплаті аліментів під час судового розгляду не отримано.

З копій платіжних доручень (а. с. 12-49) досліджених у судовому засіданні вбачається, що позивачка здійснює витрати пов`язані із вихованням, освітою, лікуванням дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України), ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Як встановлено в судовому засіданні, як на підставу для зміни способу стягнення аліментів позивачка вказує, що сума стягуваних аліментів, відповідно до рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2014 року на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки в силу свого віку дитина, природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме спосіб стягнення аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми, визначеної рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2014 року у справі № 561/908/14-ц на 1/4 частину від усіх щомісячних доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 50 відсотків судового збору з урахуванням визнання позовних вимог згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, відповідно до ст. 181 - 183, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2014 року у справі № 561/908/14-ц.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј (однієї четвертої) частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 (чотириста двадцять) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 19 жовтня 2020 року.

Суддя А. В. Дідик