Справа № 149/232/20
Провадження у справі № 2/129/539/2020
У Х В А Л А

"06" квітня 2020 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Дєдова С.М.,

розглянувши у відсутність сторін в порядку письмового провадження в місті Гайсині цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Хмільницької районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

Установив:

06.04.2020 року до вирішення суддею питання про відкриття провадження у цивільній справі № 149/232/20, головуючий у цій цивільній справі суддя Дєдов С.М. заявив самовідвід, вказуючи, що він, -суддя Дєдов С.М., входить до складу Гайсинського районного суду, яким із 14.02.2018 року та дотепер здійснюється судовий розгляд справи №140/1007/17, - кримінального провадження № 0000104 від 01.03.2017, про обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого п.2) ч.2 ст.115 КК України, де вирішується питання щодо винуватості обвинуваченої у скоєнні вбивства її новонародженої дитини, окрім того у разі визнання ОСОБА_3 винуватою у скоєнні цього злочину, та вирішення питання щодо призначення покарання суд відповідно до ст. 65 КК України повинен враховувати особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема й обставини щодо наявності на утриманні обвинуваченої неповнолітніх дітей, обставини, щодо самої власне ОСОБА_3 як матері, обставини щодо виконання нею своїх батьківських обов`язків, що також в цій частині має бути предметом розгляду цивільної справи № 149/232/20 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , а тому вказані обставини у своїй сукупності можуть викликати сумнів в об`єктивності і неупередженості при розгляді справи та виключає його участь як судді у розгляді зазначеної цивільної справи № 149/232/20 (провадження № 2/129/539/2020) в силу приписів ч.5 ч.1 ст.36, ч.1 ст. 37 ЦПК України, п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Оскільки заява про самовідвід подана головуючим суддею 06.04.2020 року до вирішення суддею питання про відкриття провадження у цивільній справі № 149/232/20, а за правилами ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно та відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження, то суд вирішує заяву про самовідвід головуючого в справі судді Дєдова С.М. у цивільній справі № 149/232/20 на підставі ст.40 ЦПК України невідкладно, у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.5) ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

На думку ЄСПЛ, неупередженість може визначатися виходячи з суб`єктивноі? перевірки, а саме на підставі особистих переконань конкретного судді в конкретніи? справі, а також об`єктивноі? перевірки, при оцінці того, забезпечив суддя достатні гарантіі? для виключення правомірних сумнівів в цьому зв`язку.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) ЄСПЛ зазначено «104. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності».

На думку ЄСПЛ, неупередженість може визначатися виходячи з суб`єктивноі? перевірки, а саме на підставі особистих переконань конкретного судді в конкретніи? справі, а також об`єктивноі? перевірки, при оцінці того, забезпечив суддя достатні гарантіі? для виключення правомірних сумнівів в цьому зв`язку.

Оскільки викладені обставини відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є підставами для відводу судді, а заява про самовідвід судді є обґрунтованою і мотивованою, то на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля забезпечення судом серед інших аспектів права сторін на судовий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, реалізації встановленого п.1 ст.6 Конвенції права на справедливий суд, необхідно задовільнити заяву судді Дєдова С.М. про самовідвід у справі за позовом Органу опіки та піклування Хмільницької РДА в інтересах дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 41 ЦПК України,

Ухвалив:

Задовільнити заяву про самовідвід головуючого судді Дєдова С.М. у цивільній справі № 149/232/20 за позовом Органу опіки та піклування Хмільницької районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Хмільницької районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав передати іншому судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: