Постанова

Іменем України

30 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 201/11376/17

провадження № 61-3136св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: державне підприємство «Сетам», Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу державного підприємства «Сетам» на рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 15 березня 2018 року у складі судді

Ходаківського М. П. та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 12 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Лаченкової О. В.,

Варенко О. П., Свистунової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Соборний ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу електронних торгів, скасування акта про проведення електронних торгів та скасування свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Позовна заява мотивована тим, що 04 липня 2016 року Соборним ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було направлено до Дніпропетровської філії

ДП «Сетам» заявку на реалізацію арештованого майна № 11129/16, належного на праві власності ОСОБА_1 . У свою чергу Дніпропетровською філією ДП «Сетам» було проведено електронні торги за реєстраційним номером лоту 164337 та згідно з протоколом проведення електронних торгів № 194603 належний йому автомобіль було продано за ціною 154 963,50 грн ОСОБА_2 . Вважав, що електронні торги були проведені з грубим порушенням норм чинного законодавства, а тому повинні бути визнані недійсними.

Зокрема він зазначав, що у заявці на реалізацію арештованого майна було зазначено, що на виконанні Соборного ВДВС перебуває зведене виконавче провадження № 42613996 про стягнення з нього суми у розмірі

1 977 977,53 грн за виконавчим листом від 03 липня 2014 року

№ 755/14897/14-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 31 січня 2014 року, і про стягнення 17 312,26 грн за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А. № 16776 від 22 листопада 2015 року. Проте він постанову про об`єднання виконавчих проваджень не отримував і інформація про зведене виконавче провадження № 42613996 на сайті Міністерства юстиції України відсутня, у матеріалах виконавчого провадження відсутня указана постанова, також у матеріалах виконавчого провадження відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А. від 22 листопада 2015 року.

ОСОБА_1 також зазначав про те, що в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження відкрито Соборним ВДВС міста Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області не за місцем його проживання.

Крім того, вказував на те, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 31 січня 2014 року у справі № 1518/13 скасоване в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , про що було повідомлено державного виконавця. Проте державним виконавцем

08 серпня 2016 року прийнято рішення про реалізацію рухомого майна.

23 червня 2016 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 було складено звіт з визначення ринкової вартості майна належного боржнику. Проте в матеріалах виконавчого провадження не міститься підтвердження направлення на його адресу указаного звіту та його отримання. Також державним виконавцем у порушення статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» було достроково складено та направлено заявку на реалізацію арештованого майна. Дата проведення аукціону також була визначена невірно: замість 25 липня 2016 року аукціон повинен був проведений 26 липня 2016 року, та замість 29 серпня 2016 року - 30 серпня 2016 року.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати електронні торги за лотом № 164337 з реалізації автомобіля Fiat Linea, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного йому на праві власності , які були оформлені протоколом № 194603 про проведення електронних торгів, недійсними; скасувати протокол електронних торгів № 194603 від 31 серпня 2016 року, виданий ДП «Сетам» за результатами торгів за лотом № 164337 з реалізації автомобіля Fiat Linea, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; скасувати акт про проведення електронних торгів з реалізації автомобіля Fiat Linea, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переможцем яких є ОСОБА_2 ; скасувати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Fiat Linea, 2013 року випуску, відповідно до якого власником є ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано електронні торги за лотом № 164337 з реалізації автомобіля Fiat Linea, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного на праві власності ОСОБА_1 , які були оформлені протоколом № 194603 про проведення електронних торгів, недійсними.

Скасовано протокол електронних торгів № 194603 від 31 серпня 2016 року виданий ДП «Сетам» за результатами торгів за лотом № 164337 з реалізації автомобіля Fiat Linea, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Скасовано акт про проведення електронних торгів з реалізації автомобіля Fiat Linea, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переможцем яких є ОСОБА_2 .

Скасовано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Fiat Linea,

2013 року випуску, відповідно до якого власником є ОСОБА_2 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що неповідомлення боржника ОСОБА_4 про факт призначення електронних торгів, про оцінку вартості арештованого майна є порушенням правил, які визначають процедуру підготовки та проведення торгів, які не тільки позбавили його можливості оскарження дій державного виконавця, а й усунули від права на участь у проведенні електронних торгів. Більше того, з матеріалів справи вбачається, що судове рішення, на виконання якого було проведено електронні торги скасоване, а наявність відкритого виконавчого провадження на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А. від 22 листопада 2015 року нічим не підтверджено, тому підстави для проведення реалізації майна боржника відсутні.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року апеляційну скаргу ДП «Сетам» залишено без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскільки судове рішення, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 46725594 та яке було об`єднане з виконавчим провадженням № 51407039 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі

17 312,26 грн, у зведене виконавче провадження № 42613996, в процесі виконання якого було проведено оскаржувані електронні торги, видані оскаржувані протокол і акт, а також видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, було скасовано, то позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2019 року до Верховного Суду,

ДП «Сетам», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли висновку про порушення норм Порядку під час проведення електронних торгів з реалізації автомобіля без дослідження самого Порядку та без посилання на конкретну норму Порядку, яку на думку суду було порушено, що призвело до неправильного вирішення справи. Спірне майно, яке було реалізоване на оскаржуваних торгах - транспортний засіб Fiat Linea не є предметом іпотеки, тому обов`язку повідомляти ОСОБА_1 про факт призначення електронних торгів у організатора торгів були відсутні. Висновок суду першої інстанції про усунення позивача від права на участь у торгах є безпідставними, оскільки взяти участь у торгах може будь-яка фізична особа, яка має повну дієздатність, але від позивача заявок на участь в оскаржуваних торгах не надходило. Повідомлення сторін виконавчого провадження про результати оцінки майна є дією державного виконавця, яка правил проведення торгів не стосується, тому навіть неналежне повідомлення не може бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

У червні 2019 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2020 року справу за позовом

ОСОБА_1 до ДП «Сетам», Соборного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу електронних торгів, скасування акта про проведення електронних торгів та скасування свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу призначено до розгляду.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Постановою старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС ДМУЮ Тичинського Д. Є. від 04 березня 2015 року було відкрито виконавче провадження № 46725594 з виконання виконавчого листа № 755/14897/14-ц, виданого 03 липня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 1 977 977,53 грн (а. с. 19).

Згідно з листом начальника Жовтневого ВДВС ДМУЮ Овсюка О. А.

від 11 вересня 2015 року № 19114/16 постановою державного виконавця

від 04 вересня 2015 року суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 призначено експертом для участі у виконавчому провадженні для проведення оцінки майна боржника - автомобіля Fiat Linea, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 21).

Відповідно до постанови державного виконавця Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ Тичинського Д. Є. від 13 червня 2015 року про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 51407039 з виконання виконавчого напису

№ 16766 від 22 листопада 2015 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі

17 312,26 грн, державним виконавцем складений акт опису й арешту майна боржника - автомобіля Fiat Linea, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 20).

Указана постанова винесена 13 червня 2015 року, а виконавчий напис приватним нотаріусом вчинений 22 листопада 2015 року, тобто за п`ять місяців до вчинення виконавчого напису.

Відповідно до заявки Жовтневого відділу ДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області на реалізацію арештованого майна від 04 липня 2016 року до Дніпропетровської філії ДП «Сетам» вбачається, що на виконанні у відділі перебуває вже зведене виконавче провадження

№ 42613996 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь

ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 1 977 977,53 грн на користь ПАТ «ПУМБ»

17 312,26 грн та для проведення реалізації надається автомобіль Fiat Linea, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 10).

Однак у матеріалах справи відсутня постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 51407039 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Чуловського В. А. від 22 листопада

2015 року та про об`єднання указаного виконавчого провадження з виконавчим провадженням № 46725594 та сам виконавчий напис.

05 серпня 2016 року до Жовтневого відділу ДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області Нагапетяном С. Р. було подано заяву, з якої вбачається, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва

від 02 березня 2016 року було скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 31 січня 2014 року у справі № 1518/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 ,

ТОВ «Компанія-ВАН» про стягнення заборгованості, в частині про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (а. с. 21-26).

ДП «Сетам» було проведено електронні торги з реалізації автомобіля Fiat Linea, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 .

Перші електронні торги проводились 25 - 27 липня 2016 року, за наслідками яких складено протокол про проведення електронних торгів № 186234, відповідно до якого торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів (а. с. 12-14).

Другі електронні торги проводились 23 - 31 серпня 2016 року, за наслідками яких складено протокол про проведення електронних торгів № 194603, відповідно до якого переможцем визначено учасника № 23, який запропонував за майно найвищу ціну 154 963, 50 грн (а. с. 15-18).

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 31 січня 2014 року у справі № 1518/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ТОВ «Компанія-ВАН» про стягнення заборгованості, на виконання якого відбулася реалізація належного ОСОБА_1 автомобіля, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року скасоване в частині про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , про що було повідомлено державного виконавця та йому надана копія вищезазначеного судового рішення.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції

до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ДП «Сетам» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону.

Виходячи зі змісту частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами електронних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами електронних торгів, а підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент відкриття виконавчого провадження та початку процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, регулювалися нормами Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент проведення електронних торгів), а також Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5 (у редакції, чинній на момент проведення електронних торгів, далі - Порядок).

Згідно із частиною першою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій

статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Відповідно до пункту 1 Порядку електронні торги - продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено визначення вартості майна

Частиною першої вказаної статті встановлено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частин третьої, четвертої статті статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов`язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Згідно із частиною четвертою статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 вказаного закону передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Тому позивач вправі звертатися за захистом своїх прав шляхом подання відповідного позову стосовно відшкодування суб`єктом оціночної діяльності завданих збитків.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові

від 13 березня 2018 року (справа № 914/881/17), провадження № 12-18гс18.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі

№ 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі

№ 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 31 січня

2014 року у справі № 1518/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до

ОСОБА_1 , ТОВ «Компанія-ВАН» про стягнення заборгованості, на виконання якого відбулася реалізація належного ОСОБА_1 автомобіля, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року скасоване в частині про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , про що було повідомлено державного виконавця та йому надана копія вищезазначеного судового рішення.

Доводи касаційних скарг не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскарженого судового рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників із висновками суду щодо їх оцінки, що в силу статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційних скаргах доводи були предметом дослідження апеляційним судом із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні дотримані норми матеріального та процесуального права, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного підприємства «Сетам» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня

2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта