Ухвала

19 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 463/4608/17

провадження № 61-14439 ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , Triyana Holding GmbH, про розірвання договору та за позовом Triyana Holding GmbH до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ :

До Верховного Суду 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію повного тексту оскаржуваної постанови не отримувала, а з її повним текстом ознайомилась 17 вересня 2020 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, ухваленого 21 серпня 2020 року, а оприлюдненого 26 серпня 2020 року, не можна визнати поважними з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року складено 21 серпня 2020 року та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 26 серпня 2020 року, а касаційну скаргу на вказане судове рішення подано 09 жовтня 2020 року, тобто після спливу більше ніж 30 днів з дня складення повного тексту указаного судового рішення. Разом з тим, заявник заявляючи про свою обізнаність про розгляд цієї справи апеляційним судом з 06 серпня 2020 року, не надала будь-яких належних та допустимих доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення. Посилання заявника на те, що з оскаржуваним судовим рішенням вона ознайомлена 17 вересня 2020 року із Єдиного державного реєстру судових рішень, самі по собі не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Отже, наведені в клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки вони не є такими, що об`єктивно унеможливили дотримання строків на подачу касаційної скарги, передбачених ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху, оскільки підстави пропуску строку на касаційне оскарження, наведені заявником у клопотанні, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, ОСОБА_1 має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою, в якій навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі зазначено юридичну особу Triyana Holding GmbH без належного перекладу на державну мову у порядку, передбаченому законодавством України.

Ураховуючи викладене, заявнику необхідно уточнити зміст касаційної скарги та відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України надати уточнену редакцію касаційної скарги, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 19 листопада 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь