Провадження № 2/582/96/20
Справа № 582/213/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Петен Я.Л.,

за участю секретарів - Климась С.В., Коваль В.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Власенкової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , м. Суми, до ТОВ "АФ "Козельне", с. Козельне, Недригайлівського району Сумської області, про стягнення заборгованості з орендної плати, -

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з цим позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, ТОВ "АФ "Козельне", на його користь заборгованість за договором оренди землі від 01.04.2012 за період з 2016 року по 2019 рік у сумі 38 847,94 грн.

Позов, з посиланням на ст. ст. 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 526 Цивільного Кодексу України, мотивований тим, що 01.04.2012 між позивачем, ОСОБА_1 , як орендодавцем та власником земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козельненської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та ТОВ «Агропромислова фірма «Фрунзе», правонаступником якого є відповідач, ТОВ «АФ «Козельне», як орендарем, був укладений договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему у Недригайлівському районі Сумської області 21.12.2012, відповідно до умов якого власник відповідної земельної ділянки передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва. Також між позивачем та ТОВ «Агропромислова фірма «Фрунзе», правонаступником якого є відповідач, ТОВ «АФ «Козельне», до зазначеного договору оренди землі від 01.04.2012 було укладено додаткову угоду 30.12.2015. За змістом п. п. 9, 10 договору оренди землі, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 30.12.2015, орендна плата за користування земельною ділянкою у період з 01.01.2015 до закінчення строку дії договору вноситься орендарем у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Позивач вважає, що відповідачем, в порушення умов договору оренди, орендна плата нараховувалась та сплачувалась без урахуванням індексів інфляції, а тому, навівши у позові відповідний розрахунок, зазначає про наявну заборгованість відповідача перед ним по сплаті орендної плати у сумі 38 847,94 грн.

Ухвалою суду від 04.03.2020 у справі за вказаним позовом відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Протягом підготовчого провадження по справі представником позивача, адвокатом Кравченком П.А. було подано 13.05.2020 відповідь на відзив, 30.06.2020 та 14.09.2020 додаткові письмові пояснення, відповідно до яких наведено додаткові обґрунтування позовних вимог, зокрема щодо того, що у договорі оренди землі, з урахуванням п. 13, передбачено подвійну індексацію - щорічний перегляд розміру орендної плати у разі зміни коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі та наступне обчислення орендної плати з урахуванням індексів інфляції. На думку представника позивача, відповідач самостійно індексував нормативну грошову оцінку земель та визначав розмір орендної плати, виходячи з відсотку, визначеного договором (до 2015 року - 5%, з 2015 року - 7%), а тому орендна плата була виплачена відповідачем позивачу з урахуванням щорічної зміни коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі, на дотримання п. 13 договору, але, при цьому, без урахування індексів інфляції, в порушення п. 10 договору. Враховуючи, що сторонами у договорі було погоджено умови щодо врахування при обчисленні орендної плати індексування нормативної грошової оцінки землі та подальший розрахунок орендної плати з урахуванням індексів інфляції (п. п. 13, 10 договору відповідно), позивач і звернувся до суду з позовом, оскільки, на його думку, орендна плата була виплачена відповідачем з урахуванням індексування нормативної грошової оцінки землі, але без урахування індексів інфляції, навівши відповідні розрахунки.

У відзиві від 30.03.2020 на позов, а також у запереченні на відповідь на відзив від 25.05.2020 відповідач заперечує проти позовних вимог, зазначаючи, що орендна плата нараховувалась та виплачувалась позивачу з дотриманням умов укладеного договору оренди землі з урахуванням індексів інфляції, а розрахунок позивача є помилковим, навівши свій розрахунок виплаченої орендної плати. Крім того, представник відповідача наголошував, що твердження позивача щодо необхідності обчислення орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі і із застосуванням індексів інфляції (подвійна індексація) є безпідставним, оскільки договором оренди передбачено обрахування та виплату орендної плати лише із урахуванням індексу інфляції (п. 10 договору), що і було здійснено відповідачем, а розрахунок орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі не передбачений умовами укладеного договору оренди, а також не передбачений законодавством щодо земель приватної форми власності (за виключенням, якщо це передбачено договором оренди). Зміни щодо необхідності розрахунку та сплати орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі сторонами до договору не вносились.

Ухвалою суду від 15.07.2020 підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити повністю з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив, письмових поясненнях.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позовних вимог повністю, просив відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві, запереченні на відповідь на відзив.

Суд, заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Як встановлено судом, 01 квітня 2012 року між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ «Агропромислова фірма «Фрунзе», правонаступником якого є ТОВ «АФ «Козельне», як орендарем, було укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки, передав, а ТОВ «Агропромислова фірма «Фрунзе», правонаступником якого є ТОВ «АФ «Козельне» прийняло у строкове платне користування земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва загальною площею 40,625 га, в тому числі: рілля 38,772, сіножаті 1,853, з кадастровим номером :05:001:0141, що розташована на території Козельненської сільської ради Недригайлівського району Сумської області. Даний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Недригайлівському районі Сумської області 21.12.2012 за № 11356.

Факт прийняття в оренду земельної ділянки підтверджується Актом приймання-передачі.

Також між сторонами було укладено додаткову угоду від 30.12.2015 до вказаного договору оренди землі, відповідно до умов якої було внесено зміни до пункту 8 договору оренди від 01.04.2012 щодо строку його дії, який погоджено до 30.12.2025, та до п. 9 щодо розміру орендної плати, яку встановлено у період з 01.01.2015 у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Всі інші умови договору оренди землі від 01.04.2012, зареєстрованого 21.12.2012, залишились незмінними і сторони підтвердили його зобов`язальний характер для них.

Відповідно до п.п. 5, 9, 10 договору оренди землі від 01.04.2012, з урахуванням додаткової угоди від 30.12.2015, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 98860,76 грн. Орендна плата за користування земельною ділянкою у період з 01 січня 2015 року до закінчення строку його дії вноситься орендарем у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки по орендній платі за землю можуть здійснюватися у натуральній (продукцією) формі. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Крім того пунктом 13 договору оренди землі передбачено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Згідно п. 32 договору оренди землі, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Представник позивача вважає, що пунктом 13 договору передбачено необхідність здійснення розрахунку та виплати орендної плати з урахуванням зміни коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі і вже наступне, відповідно до п. 10 договору, обчислення орендної плати з урахуванням індексів інфляції. На думку сторони позивача, відповідачем було розраховано та виплачено орендну плату саме з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі, на дотримання п. 13 договору, але без урахування індексів інфляції, в порушення п. 10 договору. Представник же відповідача зазначає, що орендна плата розраховувалась та виплачувалась на виконання п. 10 договору з урахуванням індексів інфляції, а пунктом 13 договору не передбачено при здійсненні обчислення розміру орендної плати враховувати індексацію нормативної грошової оцінки землі, а зміни щодо цього, відповідно до п. 32 договору сторонами не вносились.

На підтвердження своїх доводів сторони, кожен окремо, надали відповідні розрахунки.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі, який, за змістом статті 13 цього Закону є договором, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, є однією із істотних умов договору.

У статті 21 цього Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, розмір якої, умови і строки внесення встановлюються за згодою сторін у договорі (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України) та обчислення якої здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором.

За змістом статті 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Суд вважає безпідставним твердження сторони позивача щодо необхідності розрахунку та виплати орендної плати з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, здійснення якої не передбачено ані умовами первісної редакції договору оренди, ані додатковою угодою, оскільки за умовами договору оренди передбачено лише обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексу інфляції, що не є тотожним індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, а об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4 статті 288 ПК України).

За змістом статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізм їх застосування є різними як за правовим змістом так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України).

Аналіз наведених положень ПК України та Закону України "Про оренду землі" дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. ПК України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Договірні відносини характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (абзац 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі"). Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки.

Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до наведеної норми Закону (індексується лише орендна плата).

Як встановлено судом положення договору оренди землі від 01.04.2012, в тому числі і пункт 13, не містить обов`язку орендаря самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством, як підстави для зміни розміру орендної плати незалежно від внесення змін до договору оренди землі.

Розмір орендної плати за умовами пунктів 9, 10 договору оренди від 01.04.2012, з урахуванням додаткової угоди від 30.12.2015 має обраховуватись з урахуванням індексу інфляції, а нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, оскільки між сторонами не укладено додаткову угоду до договору оренди щодо перерахунку орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі.

Зміна нормативної грошової оцінки внаслідок індексації є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичної зміни умов договору щодо розміру орендної плати. Саме про таку підставу для перегляду встановленого розміру орендної плати у разі зміни коефіцієнтів індексації і йдеться у п. 13 договору оренди від 01.04.2012. Зміни до договору оренди землі від 01.04.2012 щодо здійснення обчислення розміру орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі сторонами шляхом укладення додаткової угоди до договору не вносились.

З огляду на викладене, суд вважає, що розмір орендної плати за умовами договору має обраховуватись з урахуванням індексу інфляції, а нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, оскільки між сторонами не було укладено додаткової угоди до договору оренди щодо перерахунку орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, враховуючи, що умовами договору оренди землі від 01.04.2012, з урахуванням додаткової угоди від 30.12.2015, передбачено обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексу інфляції і не передбачено обчислення її розміру з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки землі, а зміни щодо цього сторонами до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, не вносились, а також беручи до уваги, що сума, яка виплачена відповідачем на користь позивача в рахунок сплати орендної плати з урахуванням індексу інфляції не є меншою ніж передбачена умовами договору, то суд вважає, що відповідачем належно у встановленому договором розмірі виконано свої зобов`язання щодо сплати орендної плати позивачу, а твердження сторони позивача, що відповідачем сплачувалась орендна плата з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки землі судом не приймаються, оскільки права позивача, у зв`язку з відсутністю у відповідача обов`язку здійснювати обчислення та сплату орендної плати з урахування індексації нормативної грошової оцінки землі, ніяким чином не порушені і заборгованість по орендній платі за спірний період відсутня.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 , м. Суми, до ТОВ "АФ "Козельне", с. Козельне, Недригайлівського району Сумської області, про стягнення заборгованості з орендної плати - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Сумського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Повне рішення складене 16.10.2020.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Я. Л. Петен