Справа № 161/7862/20
Провадження № 2/161/2389/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Демчук Т.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.04.2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покликається на те, що відповідач являється батьком неповнолітньої дитини, яка перебуває на її утриманні і останній матеріальної допомоги на утримання дочки не надає.

Вказує, що відповідач працездатний і може надавати допомогу на утримання дитини.

У зв`язку з чим, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ј частини доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення аліментів, однак в меншому розмірі, оскільки у ОСОБА_4 перебуває на утриманні ще одна малолітня дитина від іншого шлюбу.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26.05.2008 року (а.с. 5).

Також з`ясовано, що дитина проживає разом з матір`ю, яка здійснює її виховання, догляд та матеріальне утримання. Батько дитини проживає окремо.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Виходячи із системного аналізу зазначених норми закону, суд приходить до висновку, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Крім того, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому, як слідує із судового наказу, виданого 02.10.2020 року Луцьким міськрайонний судом Волинської області, з ОСОБА_4 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. ).

Отже, зважаючи, що відповідач свій обов`язок по утриманню дочки ОСОБА_5 належним чином не виконує, неповнолітня дочка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, враховуючи наявність судового наказу про стягнення аліментів на утримання іншої дитини, а також розмір доходів відповідача, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини від доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Крім того, підлягають до часткового задоволення вимоги позивача про відшкодування витрат за надану правничу допомогу.

Так, згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як слідує із договору №65/20 про надання професійної правничої допомоги від 14.05.2020 року, акту приймання-передачі послуг №1 від 12.08.2020 року і квитанції №ПН253 від 14.08.2020 року ОСОБА_3 сплачено за надання правової допомоги кошти в розмірі 5000 грн. (а.с. ).

Однак, враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, з урахуванням того, що судом частково задоволені позовні вимоги позивача, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 137, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 20.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення про стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) в дохід держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 понесені витрати за надану правничу допомогу в розмірі 1000 (одну тисячу) грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 09 жовтня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк