Провадження 2-з/522/589/20
УХВАЛА

20 жовтня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, заінтересовані особи: ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», АТ «КБ «Надра», ТОВ «Перина»,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, представника заявника посилалась на те, що 13.08.2007 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством банк «Надра» в особі начальника Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра» Одеське РУ Гліган Ірини Львівни, був укладений кредитний договір № 05/08/2007/840-К/519 (далі кредитний договір). Згідно з умовами даного договору Відповідач надав Позивачеві кредит в розмірі 198 000 дол. США на придбання квартири, а Позивач прийняв на себе зобов`язання по сплаті кредиту та нарахованих відсотків у спосіб передбачений кредитним договором. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором договором ОСОБА_1 було передано в іпотеку нерухоме майно квартиру, під номером АДРЕСА_1 .

10 жовтня 2020 року ОСОБА_1 отримано повідомлення від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», датоване 14.09.2020 року, про те, що відповідно до договору № GL6N718144 про відступлення права вимог від 12.06.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним за реєстровим № 452 право вимоги за кредитним договором № 05/08/2007/840-К/519 від 13.08.2007 року відступлене АТ «КБ «Надра» на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

Також до даного повідомлення додано Вимогу про усунення порушення, в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» від 15.09.2020 року. Відповідно до даної вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» повідомляє що згідно з вищезазначеним договором про відступлення прав вимоги на користь ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було також відступлено права іпотекодержателя за договором іпотеки б/н від 13.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Скопелідіс, що укладений між КБ «Надра» та позичальником.

Зазначеною вимогою ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» повідомляє ОСОБА_1 про те, що розмір заборгованості на 14.09.2020 року за кредитним договором складає 10 186 642,39 грн., та у випадку непогашення даної заборгованості у 30-ти денний строк новий кредитор має намір набути право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Тобто зазначеною вимогою ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» повідомила ОСОБА_1 про бажання звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку».

Заявник вважає, що вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не підлягають задоволенню, в тому числі і в позасудовому порядку, оскільки кредитором за кредитним договором пропущено строк позовної давності по примусовому стягненню з боржника коштів.

Із даного приводу заявник має намір звернутись до суду з позовом про визнання відсутнім у ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права на застосування позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, заявник вважає недійсним договір відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав вимоги за кредитним та іпотечними договорами щодо ОСОБА_1 , із приводу чого має намір звернутися до суду з позовом про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги № GL6N718144 від 12.06.2020 року.

До суду 19.10.2020 року надійшли доповнення до заяви про забезпечення позову, згідно якої представником заявника повідомлено, що 19.10.2020 р. представнику заявника стало відомо, що квартира, на яку хоче звернути стягнення ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , на даний час належить ТОВ «Перина», код ЄДРПОУ 43040188, а отже вважає що дана заява про забезпечення позову стосується прав та інтересів ТОВ «Перина». Зазначена особа буде долучена також до позову як учасник справи.

За викладених обставин просив вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви, а саме: заборонити суб`єктам державної реєстрації прав в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", в тому числі виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам - юридичним особам публічного права, у трудових відносинах з якими перебувають державні реєстратори, всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", в тому числі нотаріусам, державним та приватним виконавцям, проводити дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності, інших речових прав на нерухоме майно квартиру, за адресою: АДРЕСА_3

Суд, вивчивши матеріали справи, подане клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до ч.3 ст.150ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала. щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

Як вбачається із поданої заяви, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про визнання відсутнім у ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» права на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку; та про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договором з залученням як учасника справи ТОВ «Перина».

Об`єктом позовних вимог є відповідне іпотечне майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої до 07.06.2019 року був заявник.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивачів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову у цій справі підлягає задоволенню.

Поміж тим, згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Із урахуванням ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Спір стосується оскарження права ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки, квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому суд вбачає, що здійснення подальшої перереєстрації речових прав щодо вказаної квартири на інших осіб може ускладнити або зробити неможливим виконання відповідного рішення суду.

Суд не вбачає підстав вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

Відповідно до ч.4 с.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

У зв`язку з ухваленням рішенням за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151 - 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, заінтересовані особи: ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», АТ «КБ «Надра», ТОВ «Перина», - задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони суб`єктам державної реєстрації прав в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", в тому числі виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам - юридичним особам публічного права, у трудових відносинах з якими перебувають державні реєстратори, всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", в тому числі нотаріусам, державним та приватним виконавцям, проводити дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності, інших речових прав на нерухоме майно квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 .

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Одеської міської ради та сторонам по справі.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Повідомити заявника, що він повинен пред`явити позов протягом 10 днів із дня постановлення даної ухвали, в інакшому випадку вжиті заходи забезпечення позову будуть скасовані у порядку ч.13 ст. 158 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали суду складено 20.10.2020 року.

Суддя: Л.В. Домусчі

20.10.2020