ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2020 року про зупинення провадження

по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на протиправні дії державних виконавців, заінтересовані особи: Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на протиправні дії державних виконавців, заінтересовані особи: Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 .

Під час розгляду скарги представником заявника - ОСОБА_3 заявлено відвід головуючому по справі судді Наумової О.С.

В обґрунтування заяви про відвід заявник вказував, що суд є некомпетентним. Так, постановою в адміністративній справі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2015 року № 201/10431/15-а під головуванням судді Наумової О.С. відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Дніпропетровського обласного центру з нарахування та здійсненню соціальних виплат Дніпропетровської облдержадміністрації, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації про визнання дій Департаменту та Центру з нарахування щорічної разової грошової допомоги, як інваліду війни неправомірними, стягнення з Департаменту та Центру суми перерахованої одноразової допомоги за 2014 рік згідно ч.5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком згідно ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 8 538,37 грн., встановлення контролю за виконанням судового рішення.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2015 року постанову суду першої скасовано та прийнято нову про часткове задоволення позову. Визнано протиправними дії Департаменту та Центру, зобов`язано Департамент та Центр нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_4 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2014 рік у розмірах, які передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" - 10 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

Заявник також повідомив, що при розгляді Європейським судом з прав людини справи «Бурмич та інші проти України» стосовно невиконання або несвоєчасного виконання рішень національних судів, винесених на їх користь, при винесенні рішення ЄСПЛ приєднав до п`яти заяв за скаргою, 12 143 інших заяв, серед яких є заява ОСОБА_4 .

Зазначив, що ОСОБА_4 приходиться представнику заявника батьком.

У зв`язку з чим, на переконання ОСОБА_3 , суддя Наумова О.С. може бути некомпетентною і при розгляді даної справи, яка є складною і розглядається тривалий час. Тому він як третя (незацікавлена) особа заявляє відвід судді з урахуванням норм Бангалорських принципів поведінки суддів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2020 року зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді. Заяву про відвід передано для визначення складу суду в порядку ч.1ст. 33 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаної ухвали в частині зупинення провадження та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправомірно зупинив провадження у справі, що є лише правом, а не обов`язком суду, внаслідок чого вбачаються ознаки затягування судового розгляду та вирішення справи по суті, що безпосередньо порушує принцип розумності строків розгляду справи судом, а також завдання цивільного судочинства щодо справедливого, своєчасного та неупередженого розгляду і вирішення цивільних справ.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з підстав, передбачених ст. 40, п.7 ч.1 ст. 252 ЦПК України, прийшовши до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Порядок вирішення заявленого відводу визначено статтею 40 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України (в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03.10.2017 року), якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно п.7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України (в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03.10.2017 року) суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 253 ЦПК України (в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03.10.2017 року) провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до вирішення питання про відвід.

Аналіз вказаних положень Закону дає підстави вважати, що законодавець, з метою гарантування об`єктивного та суб`єктивного критеріїв неупередженості (безсторонності) судді, імплементував в процесуальне законодавство порядок вирішення заяв про відвід іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, судом дотримані вищенаведені вимоги законодавства.

Таким чином, дійшовши висновку про необґрунтованість заявленого відводу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі до вирішення заяви про відвід іншим суддею у порядку, визначеному процесуальним законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції порушив принцип розумності строків судового розгляду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки підстава такого зупинення законодавчо врегульована і є правом суду відповідно до вищевикладених норм.

Так, п.7 ст. 40 ЦПК України (в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03.10.2017 року) встановлено скорочені строки для розгляду заяви про відвід, а саме не пізніше двох днів.

Як убачається з матеріалів справи, для забезпечення розгляду заяви про відвід судді було визначено іншого суддю, у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України, матеріали справи передано для вирішення питання про відвід, який розглянуто 28.01.2020 року, про що постановлена відповідна ухвала, відповідно до якої, у задоволенні заяви про відвід судді відмовлено.

Отже, відсутні підстави вважати, що зупинення провадження на цей період призвело до порушення принципу розумності строків судового розгляду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 125 ЦПК України, зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків, тобто, такий період не зараховується до встановленого процесуальним законодавством строку на вирішення спору.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів не було встановлено порушень норм процесуального права судом першої інстанції при вирішенні питання про зупинення провадження у справі.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2020 року про зупинення провадження - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко