РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Геєць Ю.В., за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Шутак Ю.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Суліми С.Л., розглянувши у відкритому судового засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом, який уточнила під час розгляду справи, до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

У позові позивач зазначила, що 27.01.2017 року, приблизно о 19 годині 20 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Шкода Октавиа, державний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Перемоги, рухаючись з боку вул. Лєрмонтова в напрямку вул. Яценко в м. Запоріжжя. В цей же час, позивач, як пішохід, знаходячись на зупинці громадського транспорту „Ластівка, що розташована біля будинку № 93 по вул. Перемоги у м. Запоріжжя, почала перетинати проїзну частину вул. Перемоги, рухаючись по позначеному дорожньою розміткою нерегульованому пішохідному переході, справа наліво за ходом руху водія ОСОБА_2 . Водій ОСОБА_2 , рухаючись в середній смузі руху, маючи об`єктивну можливість виявити мікроавтобус, який стояв перед нерегульованим пішохідним переходом, діючи в порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України, своєчасних заходів для зменшення швидкості руху не застосував, у відсутності пішоходів не переконався, продовжив свій рух, в результаті чого допустив наїзд передньою правою частиною кузова на позивача, в результаті чого останній були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому внутрішнього мищелка лівої стегнової кістки з розходженням кісткових фрагментів на їх ширину, гематома та набряк м`яких тканин в області лівого колінного суглоба, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечними для життя, але такими, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, більше 21 дня. Крововилив навколо обох очей та на білкових оболонках очей, садна в області лоба, в області носа, в області верхньої губи, в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Після дорожньо-транспортної пригоди позивача було госпіталізовано до Запорізької міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги, де вона знаходилась на лікуванні з 27.01.2017 року по 11.02.2017 року.

Станом на 25.02.2017 року ОСОБА_2 відшкодував завдану позивачу матеріальну шкоду.

Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2019 року, справа № 335/2938/17 1-кп/335/249/2017 ОСОБА_2 звільнено від кримінальна відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито.

В подальшому протягом 2017 - 2019 року позивач продовжила лікування, під час лікування позивач за свої власні кошти придбала ліки та медичні препарати на суму 7431 гривень, що підтверджується: свідоцтвом про хворобу №203/с від 23.05.2017 року; випискою із медичної карти №7225 від 18.05.2018 року; випискою із медичної карти № 6499 від 05.05.2017 року; рахунком фактура від 14.05.2018 року на суму 1190 гривень; фіскальним чеком від 14.05.2018 року на суму 1190 гривень; рахунком фактура від 31.10.2018 № 31.10.01 року на суму 610 гривень; фіскальним чеком від 31.11.2018 року на суму 610 гривень; рахунком фактура № 39 від 19.04.2019 року на суму 2400 гривень; накладною № 39 від 19.04.2019 року на суму 2400 гривень; квитанцією від 19.04.2019 року; випискою з єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців; розшифровка дослідження; квитанція про сплату МРТ на суму 850 гривень; копія фіскального чеку на суму 1771 гривень від 14.05.2018 року.

Позивач зазначає, що діями ОСОБА_2 їй завдано моральну шкоду.

Завдану моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що під час ДТП вона відчула дуже сильний фізичний біль. Після ДТП була госпіталізована до Запорізької міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги, де тривалий час знаходилась на лікуванні; їй встановлено діагноз: закритого уламкового перелому внутрішнього мищелка лівої стегнової кістки з розходженням кісткових фрагментів на їх ширину, гематома та набряк м`яких тканин в області лівого колінного суглоба, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечними для життя, але такими, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, більше 21 дня. Крововилив навколо обох очей та на білкових оболонках очей, садна в області лоба, в області носа, в області верхньої губи, в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Позивачу проведено 3 операції: вона тривалий час була прикута до ліжка, потім не могла пересуватись самостійно, рухалась за допомогою милиць, її виписано під нагляд в поліклініці за місцем проживання. Внаслідок ДТП позивач страждає на біль в місцях отримання травм, стан її здоров`я до теперішнього часу не нормалізувався, порушився звичний устрій її життя. Внаслідок ДТП позивач втратила роботу, її старшого солдата наказом № 155 від 07.07.2017 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та усіх видів забезпечення за станом здоров`я. Згідно з довідкою МСЕК від 27.06.2017 року позивач втратила 20 % професійної працездатності, не може служити, що спричиняє біль та страждання.

Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 70000 грн., які просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 .

Крім того, позивач зазначила, що станом на 27.01.2017 року була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Шкода Октавиа, державний номер НОМЕР_1 , згідно полісу № НОМЕР_3 в ПРаТ Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп.

Згідно із полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором. Згідно полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілих під час ДТП складає 200000 гривень, за шкоду, заподіяну майну - 100000 гривень. Згідно полісу безумовна франшиза складає 1000 гривень.

Згідно полісу забезпечений транспортний Шкода Октавиа, державний номер НОМЕР_1 , поліс на момент ДТП діяв до 12.10.2017 року.

Таким чином, позивач зазначає, що Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп повинна відшкодовувати матеріальну шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 7431 гривень за мінусом франшизи 1000 гривень, тобто у розмірі 6431 гривень. ОСОБА_2 повинен відшкодувати моральну шкоду заподіяну кримінальним правопорушення в розмірі 70000 гривень та франшизу 1000 гривень, а всього 71000 гривень.

07.10.2019 року позивач звернулась до ПРаТ Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп із заявою про настання ДТП, яку страховик отримав 09.10.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового повідомлення.

18.10.2019 року ПРаТ Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп направила позивачу лист вих. №8296, в якому було підтвердження про отримання її заяви, та зазначено про необхідність надати страховику для здійснення виплати страхового відшкодування відповідні документи.

07.11.2019 року, виконуючи вимоги страховика позивач подала заяву про виплату їй страхового відшкодування, до якої додала перелік документів, що були вказані в листі ПРаТ Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп від 18.10.2019 року вих. №8296. Однак, незважаючи на надання всіх необхідних документів страховиком не здійснена їй виплата страхового відшкодування.

22.01.2020 року ухвалою судді прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Ухвалою суду від 24.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі

13.02.2020 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування поданих заперечень відповідач посилається на те, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, між ним та потерпілою позивачем у справі, було досягнуто примирення та згода із ОСОБА_1 , щодо суми відшкодування її витрат на лікування, матеріальної та моральної шкоди.

25.02.2017 року він сплатив ОСОБА_1 грошові кошти у загальній сумі -41510 грн. у якості повного добровільного відшкодування заподіяної ним шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27.01.2017 року. ОСОБА_1 власноруч написала йому розписку, в якій зазначила, що будь-яких претензій до нього з приводу ДТП більш не має. Крім того, того ж дня, ОСОБА_1 власноруч написала заяву до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, у якій просила суд закрити кримінальне провадження за фактом ДТП та звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286 КК України. Також, у цій же заяві ОСОБА_1 зазначила, що повністю та остаточно примирилася з обвинуваченим, прийняла його вибачення. Вказала, що обвинуваченим добровільно й повністю відшкодована заподіяна шкода, будь-яких претензій потерпіла не має.

Разом із тим, відповідач не заперечує, що 25.02.2017 року, ним була дана обіцянка ОСОБА_1 щодо виплати протягом наступних шести місяців коштів у сумі 10000 грн. у якості компенсації за спричинену шкоду внаслідок ДТП, про що на ім`я позивача була написана розписка. Відповідач визнає, що вказану обіцянку він порушив, вчасно грошові кошти ОСОБА_1 не сплатив. Дані обставини сталися з причини матеріальних ускладнень в його родині, що виникли у зв`язку з його звільненням з постійного місця роботи, деяким часом безробіття до влаштування на іншу роботу, невисоким рівнем доходу за новим місцем роботи, народженням 09.03.2017 року другої дитини, знаходженням дружини у відпустці по догляду за дитиною.

Проте взяті на себе зобов`язання він готовий понести та сплатити позивачу вказану суму у якості компенсації за спричинену шкоду внаслідок ДТП, за раніш написаною розпискою.

Вважає, що ним було проведене повне відшкодування ОСОБА_1 заподіяної ним шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, про що свідчать вищезгадані розписки та заява, написані позивачкою власноруч.

24.02.2020 року відповідачем Приватним акціонерним товариством Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування поданих заперечень відповідач посилається на те, що хоча подія від 27.01.2017 року за участю забезпеченого транспортного засобу має ознаки страхової, проте підстави для виплати страхового відшкодування позивачу відсутні, оскільки обвинувачений відшкодував потерпілій усі збитки під час судового розгляду кримінального провадження.

В судовому засіданні позивач та представник позивача просили задовольнити позовні вимоги, вказали на те, що під час судового розгляду справи позивач отримала від відповідача ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 10000 грн., відповідно до раніше наданої відповідачем розписки, тому не уточнюючи письмово позовні вимоги просили стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди суму 60000 грн. та суму франшизи 1000 грн., а з відповідача Приватного акціонерного товариства Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп матеріальну шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 6431 грн.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

В судове засідання представник відповідача Приватного акціонерного товариства Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у наданому до суду відзиві на позовну заяву просив здійснювати судовий розгляд за відсутністю їх представника.

Заслухавши у судовому засіданні доводи учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.01.2017 року, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем „Шкода Октавиа, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул. Перемоги у м. Запоріжжі, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , в результаті чого, остання отримала тілесні ушкодження.

За вказаним фактом відкрито кримінальне провадження № 0000426, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

25.04.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя в рамках вказаного кримінального провадження постановлено ухвалу (справа № 335/2938/17 провадження 1-кп/335/249/2017) про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, кримінальне провадження закрито.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , що встановлено постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2017 року.

З матеріалів справи встановлено, що під час судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні, між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілою ОСОБА_1 було досягнуто примирення та згода із ОСОБА_1 , щодо суми відшкодування завданих потерпілій збитків внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.

Так, 25.02.2017 року, ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 41510 грн. у якості повного добровільного відшкодування заподіяної ним шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27.01.2017 року. ОСОБА_1 власноруч написала розписку, в який зазначила, що вказану суму вона отримала у якості повного добровільного відшкодування заподіяної їй шкоди внаслідок дорожньо транспортної пригоди, будь-яких претензій до ОСОБА_2 з приводу ДТП більш не має.

Окрім того, того ж дня, ОСОБА_1 власноруч написала заяву до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, у якій просила суд закрити кримінальне провадження за фактом ДТП та звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України. Також, у цій же заяві ОСОБА_1 зазначила, що повністю та остаточно примирилася з ОСОБА_2 , як обвинуваченим, прийняла його вибачення. Вказала, що ОСОБА_2 добровільно їй повністю відшкодована заподіяна шкода, будь-яких претензій потерпіла не має.

Крім того, 25.02.2017 року, ОСОБА_2 була надана письмова розписка на ім`я ОСОБА_1 відповідно до якої останній зобов`язувався виплати протягом наступних шести місяців ОСОБА_1 кошти у сумі 10000 гривень у якості компенсації за спричинену шкоду внаслідок ДТП.

Під час судового розгляду було встановлено, що у вказаний строк сума відповідно до зазначеної розписки ОСОБА_2 не була сплачена на ім`я ОСОБА_1 .

Разом з цим, під час судового розгляду даної справи відповідач ОСОБА_2 на виконання наданої розписки сплатив ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 10000 гривень, про що позивач зазначила у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 46 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Отже, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі вказаної норми можливо у разі виконання винною особою двох складових: примирення з потерпілим та відшкодування завданих нею збитки або усунення заподіяної шкоди.

Вирішуючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_2 та потерпіла ОСОБА_1 досягли примирення та обвинувачений ОСОБА_2 відшкодував у повному обсязі завдані ним збитки внаслідок ДТП, про що свідчать розписки ОСОБА_1 та заява потерпілої про примирення з обвинуваченим, що і слугувало підставою для закриття кримінального провадження.

Враховуючи, що під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_2 добровільно та повністю відшкодував завдану ним шкоду потерпілій ОСОБА_1 41510 грн. та в подальшому сплатив позивачу 10000 грн. на виконання наданої ним розписки, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди визначеної позивачем у позові у розмірі 70000 грн. (з урахуванням усних уточнень в судовому засіданні 60000 грн.).

Доводи позивача про те, що завдані їй збитки були відшкодовані обвинуваченим лише в частині понесеної матеріальної шкоди суд відхиляє, оскільки як встановлено судом станом на 27.01.2017 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Шкода Октавиа, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована згідно полісу № АК/0784380 в ПРаТ Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп, відповідно до якого на страховика покладено обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну здоров`ю потерпілих під час ДТП.

Разом з цим, встановлено, що після вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач ОСОБА_1 продовжила лікування, у зв`язку з чим вимушена була нести додаткові витрати на лікування.

Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про хворобу №203/с від 23.05.2017 року; випискою із медичної карти №7225 від 18.05.2018 року; випискою із медичної карти № 6499 від 05.05.2017 року; рахунком фактура від 14.05.2018 року на суму 1190 гривень; фіскальним чеком від 14.05.2018 року на суму 1190 гривень; рахунком фактура від 31.10.2018 № 31.10.01 року на суму 610 гривень; фіскальним чеком від 31.11.2018 року на суму 610 гривень; рахунком фактура № 39 від 19.04.2019 року на суму 2400 гривень; накладною № 39 від 19.04.2019 року на суму 2400 гривень; квитанцією від 19.04.2019 року; випискою з єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців; розшифровкою дослідження; квитанцією про сплату МРТ на суму 850 гривень; копію фіскального чеку на суму 1771 гривень від 14.05.2018 року. Разом понесені позивачем витрати складають 7431 гривень.

Станом на 27.01.2017 року була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Шкода Октавиа, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 згідно полісу №АК/0784380 в ПРаТ Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп.

Згідно із полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором. Згідно полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілих під час ДТП складає 200000 гривень, за шкоду, заподіяну майну - 100000 гривень. Згідно полісу безумовна франшиза складає 1000 гривень.

Згідно полісу забезпечений транспортний Шкода Октавиа, державний номер НОМЕР_1 , поліс на момент ДТП діяв до 12.10.2017 року.

07.10.2019 року позивач звернулась до ПРаТ Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп із заявою про настання ДТП, яку страховик отримав 09.10.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового повідомлення.

18.10.2019 року ПРаТ Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп направила позивачу лист вих. №8296, в якому було підтвердження про отримання її заяви, та зазначено про необхідність надати страховику для здійснення виплати страхового відшкодування відповідні документи.

07.11.2019 року, позивач подала заяву про виплату їй страхового відшкодування, до якої додала перелік документів, що були вказані в листі ПРаТ Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп від 18.10.2019 року вих. №8296. Однак, страховиком не здійснена їй виплата страхового відшкодування.

З відзиву відповідача ПРаТ Українська Страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп вбачається, що подія від 27.01.2017 року за участю забезпеченого транспортного засобу має ознаки страхової, однак відсутній обов`язок страховика виплатити на користь позивача страхову суму, оскільки під час розгляду кримінального провадження страхувальник обвинувачений ОСОБА_2 відшкодував всі збитки потерпілій.

Листом від 22.01.2020 року вих. № 676 страховик відмовив у виплаті на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування.

Суд не погоджується з такими доводами страховика та приходить до висновку, що понесена позивачем матеріальна шкода внаслідок ДТП підлягає стягненню з страховика за вирахуванням суми передбаченої франшизи з огляду на наступне.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів».

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено правило, згідно з яким, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з вимогами статті 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до наведених положень закону у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний відшкодувати завдану потерпілій особі шкоду у результаті ДТП в межах ліміту відповідальності страховика, яка зменшується на суму франшизи.

Обґрунтованість розміру майнової шкоди у сумі 7431 грн., підтверджується наданими позивачем письмовими доказами. На спростування доводів позивача щодо розміру матеріальної шкоди відповідачами не надано належних та допустимих доказів. Відповідачі не виявили належної процесуальної зацікавленості у наведенні відповідних розрахунків щодо спростування понесеної позивачем матеріальної шкоди.

За вказаних обставин суд вважає доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь суми страхового відшкодування у вигляді понесених матеріальних збитків внаслідок ДТП у розмірі 6431 грн.

В свою чергу, стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає сума франшизи у розмірі 1000 грн.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, не сплачений нею при пред`явленні позову судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. пропорційно задоволеній частині вимог, підлягає стягненню у дохід держави з Приватного акціонерного товариства Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у розмір 727 грн. 06 коп., з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 113 грн. 74 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду заподіяну здоров`ю, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 6 431 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи у розмірі 1000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в дохід держави судовий збір у розмірі 727 грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 113 грн. 74 коп.

В задоволенні решти позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 01.10.2020 року.

Суддя Ю.В. Геєць