Справа № 351/1761/18
Провадження № 22-ц/4808/405/20
Головуючий у 1 інстанції Сегін І.Р.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Горейко М.Д.,

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Снятинського районного суду від 27 січня 2020 року в складі судді Сегіна І.Р., ухвалене у м. Снятин, по справі за скаргою ОСОБА_1 щодо незаконних дій та бездіяльності Снятинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області на постанову «Про арешт коштів боржника» від 17 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Снятинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

Посилаючись на незаконні дії державного виконавця Снятинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, просив скасувати постанову «Про арешт коштів боржника» від 17 жовтня 2019 року №58825588, скасувати всі дані в Єдиному реєстрі боржників, стягнути із Снятинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області матеріальні збитки в сумі 5 653,00 грн та моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн, відсторонити від виконання своїх службових обов`язків працівників Снятинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Янчука В.В., Шинкарука І.В.

27 січня 2020 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції заявив головуючому судді Сегіну І.Р. про відвід у розгляді скаргина дії державного виконавця Снятинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

Ухвалою Снятинського районного суду від 27 січня 2020 року заяву представника скаржника ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сегіна І.Р. від розгляду справи за скаргою ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету штраф у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, у сумі 1 051,00 грн.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу у частині накладення штрафу ОСОБА_1 посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм процесуального права.

Зазначає, що накладений на нього судом штраф є незаконним, оскільки він заявляв відводи судді з різних підстав, зокрема, підставою для останнього відводу були порушення суддею таємниці нарадчої кімнати, задоволення адміністративного позову від 16 липня 2019 року, задоволення апеляційної скарги від 03 серпня 2019 року, порушення головуючим суддею присяги судді.

У зв`язку з вищенаведеним, просить скасувати ухвалу Снятинського районного суду від 27 січня 2020 року у частині накладення штрафу в розмірі 1 051,00 грн.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України сторонами не подавався.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, попередньо направив суду клопотання про розгляд справи у зв`язку карантином та про виклик в якості свідків: старшого інспектора Шокалюк Л.М., начальника СВ Снятинського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області Чорнокозу В.О. та усіх сторін по справі.

Представник Снятинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Розглянувши подане клопотання про допит свідків, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на те, що таке не стосується предмету апеляційної скарги.

Вислухавши доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, суд першої інстанції виходив із того, що представником скаржника, з метою перешкоджання судочинству, втретє заявлено необґрунтований відвід головуючому судді з тих же підстав, що розглянуті судом ухвалами Снятинського районного суду від 20 січня 2020 року та 27січня 2020 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 тричі заявляв відвід головуючому судді Сегіну І.Р.

13 січня 2020 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції заявив головуючому судді Сегіну І.Р. відвід у розгляді скарги.

Ухвалою Снятинського районного суду від 20 січня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви представника скаржника ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сегіна І.Р. у справі скаргоюОСОБА_2

27 січня 2020 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції повторно заявив головуючому судді Сегіну І.Р. відвід у розгляді скарги.

Ухвалою Снятинського районного суду від 27 січня 2020 року заяву представника скаржника ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сегіна І.Р. від розгляду справи за скаргою ОСОБА_2 залишено без розгляду.

27 січня 2020 року представник ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції втретє заявив головуючому судді Сегіну І.Р. про відвід у розгляді даної скарги, з тих же підстав.

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 7 липня 1989 року).

За змістом статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Згідно частини третьої статті 148 ЦПК України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що неодноразові дії представника скаржника, щодо заявлення відводу головуючому судді з однакових підстав спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи і використав визначене законодавцем право щодо вжиття заходу процесуального примусу у вигляді штрафу з метою запобігання подальшим неправомірним діям учасника процесу.

Обґрунтованих підстав вважати такі дії суду неправомірними апелянтом не наведено.

Доводи останнього, щодо суті заяв про відвід і їх відмінність, спростовуються матеріалами справи, а інших доказів не представлено.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, а вказані апелянтом обставини не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Снятинського районного суду від 27 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

М.Д. Горейко