Справа № 289/48/20
Номер провадження 2/289/364/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Науменко І.В,

позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача Матюшенка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін заяву представника позивача Лося С.М. про відвід судді Сіренко Н.С. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Радомишльської міської ради Житомирської області про визнання незаконним звільнення, скасування наказу, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області перебуває вказана цивільна справа.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявив про відвід судді Сіренко Н.С., мотивовуючи тим, що 13.10.2020 він був допущений до участі у справі як представник позивача ОСОБА_1 , саме з цієї дати він набув статус повноцінного учасника судового розгляду, після чого він заявив клопотання про огляд судом оригіналу журналу відвідування хворих за 15.11.2019 та 18.11.2019, який знаходився у позивача ОСОБА_1 , зазначивши, що саме за прогули в ці дні звільнено позивача з роботи, однак, головуючим у справі було відмовлено у долученні до матеріалів справи вказаних документів, чим надана перевага у поданні доказів до суду відповідачу.

Крім того, суддя Сіренко Н.С. після закінчення судового засідання вступила в позасудовий контакт із представником відповідача ОСОБА_2 з метою створення на останнього психологічного тиску, а саме зробила зауваження щодо його неучасті в попередніх судових засіданнях, хоча повістки йому не направлялися, зазначені дії на погляд представника позивача ОСОБА_2 свідчать про упередженість і необ`єктивність судді при розгляді справи.

Крім того, 06.10.2020 головуючому судді Сіренко Н.С. був заявлений відвід, який остання розглянула з порушенням закону, оголосивши лише вступну та резолютивну частину у судовому засіданні 07.10.2020, однак, повний текст ухвали 13.10.2020 суддею зачитаний не був.

Крім того, помічником судді Сіренко Н.С. працює ОСОБА_3 , мати якої ОСОБА_4 є начальником відділення-пункту постійного базування бригад екстреної медичної допомоги у Радомишльському районі Комунальної установи «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та перебуває у трудових, дружніх відносинах з керівником Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Радомишльської міської ради Житомирської області ОСОБА_5 , наказ якої оскаржується. Вказані структури знаходяться в одному приміщенні. Позивач вважає, що ОСОБА_5 через ОСОБА_4 та ОСОБА_3 буде впливати на суддю при прийнятті останньою рішення у справі.

Зазначає, що в суді мають місце непоодинокі випадки, коли помічники суддів, секретарі готували проекти судових рішень, ухвал, які суддею механічно підписувалися, що підтверджується рішенням Вищої ради правосуддя від 18.09.2019 про притягнення судді ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності.

Окрім того, представник позивача зазначає, що суддею порушуються основні засади цивільного судочинства щодо змагальності, безпосередньої участі сторін у справі, висловлення своєї думки по заявлених клопотаннях в частині поданих доказів, а приймаються рішення у позасудовому порядку, одноособово. Так, було задоволено заяву представника відповідача про виклик свідків та в подальшому незаконно долучено до матеріалів справи письмові пояснення останніх, подані представником відповідача.

Зазначає, що 13.10.2020 представник позивача висловив свою позицію щодо повторного допиту свідків (після письмових пояснень) у суді, однак, головуюча у справі рішення по суті заявленого клопотання не прийняла і здійснювала допит зазначених свідків, порушивши порядок і процедуру допиту свідків.

Ухвалою судді надано дозвіл враховуючи умови карантину лише представнику позивача, не надаючи при цьому дозвіл на подання доказів позивачу ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, позивач заявляє відвід головуючому судді, оскільки вважає, що прийняте рішення у справі суддею Сіренко Н.С. не буде законним та обґрунтованим.

Позивач ОСОБА_1 підтримала подану її представником заяву про відвід судді.

Представник відповідача ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення заявленого відводу, з підстав його безпідставності та необґрунтованості.

Вирішуючи заяву про відвід, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 1, 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом в порядку письмового провадження.

На даний час у Радомишльському районному суді Житомирської області правосуддя здійснюється двома суддями. Згідно ч. 5 ст. 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, то вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який розглядає справу.

Статтею 36 ЦПК України встановлено конкретні підстави для відводу судді, а також визначено, які рішення та дії судді не можуть бути підставою для відводів, з метою позбавити сторін зловживання відводами.

Частиною 2 ст. 39 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлений відвід учасниками справи.

З контексту заяви вбачається, що фактично відвід заявлено з підстави визначеної п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Відповідно до принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Виходячи з цього принципу, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За законом здійснення процесуальної діяльності судді у ході розгляду будь-якої справи, при відсутності обставин, вказаних у ст. 36 ЦПК України, не можна вважати мотивами неупередженості та необ`єктивності. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукань, тиску, погроз або прямого чи непрямого втручання з будь-якого боку і хоч би з яких причин (п. п. 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями NN 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11 та 13.12.85).

В заяві про відвід судді ОСОБА_2 не повідомив суду жодної вмотивованої обставини, яка б свідчила про те, що суддя Сіренко Н.С. заінтересована у розгляді даної справи і що ця обставина чи обставини дають підстави викликати сумнів у її неупередженості або об`єктивності. Фактично заявник не погоджується з процесуальними рішеннями, які приймаються суддею Сіренко Н.С. в ході розгляду вказаної цивільної справи, однак, це не вказує на подальшу упередженість та об`єктивність судді в ухваленні судових рішень і не являється підставою для відводу судді.

Відповідно до ст. 126, 127 Конституції України, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Правосуддя здійснюють судді.

Посилання представника позивача на те, що працівники апарату суду, в тому числі помічник судді Приймак М., якимось чином можуть впливати на здійснення суддею ОСОБА_6 правосуддя у Радомишльському районному суді Житомирської області є безпідставними та навіть за своєю суттю суперечать закону, а зазначені ОСОБА_2 «непоодинокі випадки, коли помічники суддів, секретарі, готували проекти рішень, ухвал, які суддею механічно підписувалися…» - являються надуманими та такими, що не відповідають дійсності, як і вступ головуючої по справі у позасудовий контакт із представником позивача з метою психологічного тиску.

В іншій же частині заявленого відводу, доводи ОСОБА_2 фактично зводяться до незгоди із прийнятими процесуальними рішеннями судді та організацією судового процесу.

При цьому варто додати, що задовольнити заявлене учасником процесу клопотання чи відмовити у його задоволенні це є процесуальним правом судді як головуючого по справі, який приймає відповідне рішення виходячи з підстав обґрунтування позову, керуючись своїм внутрішнім переконанням в доцільності процесуальних дій, заявлених до вчинення у клопотанні стороною чи її представником. А задоволення, чи відмова у задоволенні заявленого учасником процесу клопотання не може свідчити, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду вказаної справи.

Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Конституційний Суд у рішенні від 11.03.2011 N 2-рп/2011 у справі за конституційним поданням 53 народних депутатів щодо відповідності Конституції (конституційності) окремих положень Закону "Про Вищу раду юстиції" встановив, що надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови "Про незалежність судової влади" № 8 від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Обґрунтованість підстав для відводу судді повинна підтверджуватися фактами, які реально існують, та не може ґрунтуватися на припущеннях або особистих судженнях заявника. Враховуючи відсутність жодних із перелічених у ст. 36 ЦПК України підстав для відведення головуючого судді від участі в розгляді справи, належних та допустимих доказів, які б вказували на існування упередженості судді Сіренко Н.С. заявником не надано, приймаючи до уваги встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді і відсутність правових підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про відвід судді Сіренко Н.С. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Радомишльської міської ради Житомирської області про визнання незаконним звільнення, скасування наказу, поновлення на роботі відмовити та продовжити розгляд справи в тому ж складі суду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 16.10.2020.

Суддя Н. С. Сіренко