ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3540/20 Справа № 201/7370/18 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2020 року справі за позовом ОСОБА_1 до комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради про скасування наказу №40-к від 29 березня 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради (далі - КВНЗ «ДБМК» ДОР) про скасування наказу №40-к від 29 березня 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди.

Вказувала, що була поновлена на посаді практичного психолога у КВНЗ «ДБМК» ДОР рішенням суду із погіршенням умов праці, із наказом № 40-к від 29 березня 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності не погоджується, вважає його незаконним та виданим з надуманих та штучних підстав, зазначає, що у день проведення Педагогічної ради КВНЗ «ДБМК» ДОР брала участь у судовому засіданні, стверджує, що є викривачем корупційної діяльності, користується імунітетом ст.53 Закону України «Про запобігання корупції», зазначає, що діями відповідача їй було завдано моральних страждань.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд скасувати наказ КВНЗ «ДБМК» ДОР №40-к від 29 березня 2018 року, стягнути моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. на її користь.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить визнати незаконним та скасувати наказ №40-к від 29 березня 2018 року КВНЗ «ДБМК» ДОР про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та оголошення догани практичному психологу.

Апеляційна скарга мотивована наступним: судом не враховано, що позивача поновлено на робочому місці з значним погіршенням умов праці; суд не врахував, що посадова інструкція не підписана позивачем, оскільки відповідач навмисно не надавав їй документи; спочатку у позивача не запросили пояснення, тому що знали, що позивач обпише його так як не буде вигідно відповідачу; за 6 років праці позивача ніхто не застосовував догани за відсутність на педагогічній нараді; ОСОБА_2 не надала в руки позивачу оскаржуваний наказ; посадова інструкція не була узгоджена позивачем з керівником; відповідач не звертав уваги на запити та скарги позивача; всі акти та доповідні складалися зацікавленими особами, в той час як позивач повідомила про поважну причину відсутності 27 березня 2018 року а саме: її участь в судовому засіданні; у окружних адміністративних судах м.Дніпропетровська відкриті та знаходяться 16 адміністративних справ щодо порушених прав позивача відповідачем; судом зобов`язано відповідача повторно розглянути запит про надання публічної інформації та надати позивачу відповідь в порядку,встановленому Законом України Про звернення громадян; позивач неодноразово повідомляла про вчинення відповідачем корупції, є викривачем корупційної діяльності,тому ставлення відповідача до неї є упередженим; завдяки позивачу як викривачу Східний офіс Держаудитслужби виявив безліч порушень у діяльності відповідача; спірний наказ є незаконним та упередженим,тому підлягає скасуванню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в оскаржуваній частині.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2018 року по справі №200/1648/17 скасовано наказ № 01-к від 06 січня 2017 року про звільнення, ОСОБА_1 поновлено на посаді практичного психолога в КВНЗ «ДБМК» ДОР. Наказом №27-к від 07 березня 2018 року ОСОБА_1 поновлено на посаді.

14 березня 2018 року ОСОБА_1 було запропоновано під підпис ознайомитись із посадовою інструкцією практичного психолога. ОСОБА_1 не підписала посадову інструкцію. Внаслідок цього, посадовими особами КВНЗ «ДБМК» ДОР було складено акт №7 «Про відмову ОСОБА_1 від підпису посадової інструкції».

27 березня 2019 року у КВНЗ «ДБМК» ДОР відбулось засідання Педагогічної ради коледжу, на якому ОСОБА_1 , була відсутня, оскільки у цей день о 10:00 вона брала участь у судовому засіданні у Дніпропетровському окружному адміністративному суді.

Відсутність ОСОБА_1 на засіданні Педагогічної ради коледжу без поважних причин зафіксована у доповідній записці секретаря Педагогічної ради Ізотової ОСОБА_3 .О. (а.с.58) та підтверджується службовою запискою завідувача гуртожитку ОСОБА_4 від 27 березня 2018 року (а.с.59), згідно зі змістом якої ОСОБА_1 залишила своє робоче місце о 15:45 та більше на робоче місце не поверталась.

Згідно з п.2.14 Розділу 2 «Завдання та обов`язки» посадової інструкції практичного психолога (а.с.68-71) практичний психолог приймає участь у засіданнях педагогічної Рад, зборах трудового колективу, виробничих нарадах. Обов`язок практичного психолога, як педагогічного працівника, брати участь у засіданні Педагогічної ради передбачено також п.10 Положення про педагогічну раду ОКЗ «Дніпропетровське медичне училище», затвердженого 30 серпня 2013 року, (зі змінами в частині назви навчального закладу від 29 червня 2017 року).

У зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 на засіданні Педагогічної ради їй було надано повідомлення про надання письмового пояснення (а.с.60). ОСОБА_1 не надала пояснень, за наслідком чого було складено акт №22 від 28 березня 2018 року «Про відмову ОСОБА_1 надавати письмові пояснення щодо відсутності на засіданні педагогічної ради 27 березня 2018 року» (а.с.61). У зв`язку із цим ОСОБА_1 оголошено догану наказом №40-к від 29 березня 2018 року (а.с.63).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині скасування наказу КВНЗ «ДБМК» ДОР №40-к від 29 березня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що згідно свідчення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оголошення про проведення засідання Педагогічної ради були вивішені у видних та загальнодоступних місцях (холі та відділі кадрів), участь у засіданні Педагогічної ради коледжу була обов`язком практичного психолога ОСОБА_1 станом на час проведення засідання Педагогічної ради 27 березня 2018 року, тому не встановлено порушень КВНЗ «ДБМК» ДОР передбаченого КЗпП порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, винесеної наказом № 40-к від 29 березня 2018 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до вимог трудового законодавства порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Наявність вини є обов`язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення, якими є догана і звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно зі статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями) від 06 листопада 1992 року № 9 зазначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Встановивши фактичні обставини справи на підставі доказів, яким надано належну оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наказ №40-к від 29 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, винесений КВНЗ «ДБМК» ДОР з дотриманням вищенаведених норм трудового законодавства.

Вказаний наказ був винесений у зв`язку із неналежним виконанням працівником своїх обов`язків, передбачених посадовою інструкцією практичного психолога КВНЗ «ДБМК» ДОР, а саме: позивачем порушено вимоги п.10 Положення про педагогічну раду ОКЗ Дніпропетровське медичне училище,затвердженого 30 серпня 2013 року, зі змінами в частині назви навчального закладу, затвердженого 29 червня 2017 року, п.2.14 Розділу 2 «Завдання та обов`язки» посадової інструкції практичного психолога.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував, що посадова інструкція не підписана позивачем, оскільки відповідач навмисно не надавав їй документи, посадова інструкція не була узгоджена позивачем з керівником, є необґрунтованими, оскільки акт №7 від 14 березня 2018 року, складений заступником директора з гуманітарної освіти та виховання ОСОБА_5 , заступником директора з навчально-виробничої роботи Федорці О.С., старшим інспектором з кадрів Орел Н.А ОСОБА_7 свідчить про те, що 14 березня 2018 року ОСОБА_1 відмовилася підписувати посадову інструкцію, підстав вважати, що викладені в акті обставини не відповідають дійсності, колегія суддів не вбачає.

Посилання апелянта на те, що вона повідомила відповідача про поважну причину відсутності 27 березня 2018 року, а саме: її участь в цей день в судовому засіданні, колегія суддів до уваги не приймає, зважаючи на наступне.

Участь позивача у судовому засіданні у Дніпропетровському окружному адміністративному суді о 10:00 не може бути поважною причиною за якої позивач не мала змоги прийти на засідання Педагогічної ради, оскільки зі змісту доповідної записки від 27 березня 2018 року (а.с.58) та матеріалів справи вбачається, що таке засідання відбувалось під час проведення п`ятої пари з 14:30, будь-яких доказів, наприклад, судової повістки з відміткою суду про час перебування ОСОБА_1 в приміщенні суду під час проведення Педагогічної ради, суду не надано, підстави вважати, що позивач не була присутня на засіданні Педагогічної ради з поважної причини, у зв`язку з перебуванням у судовому засіданні, відсутні.

Колегія суддів вважає також безпідставними доводи апелянта про упереджене ставлення до неї відповідача, оскільки дії відповідача відповідають 147-149 КЗпП України, а посилання ОСОБА_1 на упереджене ставлення відповідача фактично випливає з незгоди позивача з наказом, що є предметом спору.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивач є викривачем корупції, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що викривачем повинно бути повідомлено про порушення саме Закону України «Про запобігання корупції», з заявою про вчинення корупційних правопорушень до НАЗК позивач звернулась 14 квітня 2018 року, в той час як спірний наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності №40-к був винесений 29 березня 2018 року, тобто заходи дисциплінарної відповідальності до ОСОБА_1 застосовано до повідомлення нею про корупційні правопорушення посадових осіб КВНЗ «ДБМК» ДОР, у зв`язку із чим відсутній зв`язок між негативними заходами впливу та повідомленням позивачем про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Така позиція місцевого суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 15 серпня 2019 року у адміністративній справі 815/2074/18.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення в оскаржуваній частині має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2020 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2020 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.