Справа № 486/647/20
Провадження № 2/486/367/2020
19 жовтня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого - судді - Волкової О.І.
при секретарі - Кучмар В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Предстаник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитнтним договором спадкодавця з ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_2 (спадкодавець) підписав Заяву №б/н від 01.07.2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайти www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі- Договір), що підтверджується підписом у заяві. Копія витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" та Витягу з "Тарифів Банку" додаються до позовної заяви.
Позичальник ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Позичальника у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Позичальника щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банка про їх затвердження (Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, з якими ознайомлено Позичальника, копія наказу банку щодо затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг на момент підписання заяви додається до позовної заяви).
Відносини між банком і клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питання банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком.
Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ "ПРИВАТБАНК", що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання послуг, для чого публікує "Умови та правила надання банківських послуг", які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.
При укладені договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Також представник позивача посилається на норми матеріального права, а саме ст.207, ст. 638, ч.2 ст.639, ч. 2 ст. 642 ЦК України. Посилаються на практику Верховного суду, постанову від 06.02.2018 у справі №755/2720/16-ц та на постанову від 10.04.2019 у справі за №356/1635/16-ц Верховного Суду.
АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав Позивальнику можливість розпоряжатися кредитними коштах на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1.3.1 погашення кредиту та процентів здійснюється договірним списанням або внесенням Клієнтом коштів у готівковій або безготівовій формі. У разі відсутності коштів на рахунках погашення кредиту та процентів здійснюється внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Позичальник не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим забов`язанням, чим порушив вимоги ст.ст. 509, 526, 629, 1054 ЦК України.
На виконання вимог вищезазначеною норми закону Позивачем 05.12.2018 року була направлена претензія кредитора до Южноукраїнської державної нотаріальної контори.
26.12.2018 року Позивачем було отримано відповідь Южноукраїнської державної нотаріальної контори, в якій зазначалося, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до наторіальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "ПриватБанк".
В судове засідання представники позивача не з`явилися, згідно клопотання, яке міститься в позовній заяві, просить справу розглянути за їх відсутность, а також не заперечували проти постановляння заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судові повістки за адресою реєстрації не отримує, у зв`язку із чим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Відповідач до ст. 128 з опоблікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час, і місце розгляду справи. (а.с. 67, 74, 79, 82, 108).
Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Із матеріалів справи вбачається, що 28.05.2014 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 було укладено № б/н договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с. 13);
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 13);
Згідно свідоцтва про смерть від 13.03.2018 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 67 років - помер, актовий запис № 82 Южноукраїнський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. (а.с.34)
Положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд також покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Суд задовольнив клопотання позивача про витребування інформації щодо успадкування відповідачем майна після смерті його батька.
В матеріалах спадкової справи № 54/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 за СР - 62181141 містеться ксерокопія заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 22.03.2018 року. (а.с. 92-104)
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тиз прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК україни (ст. 1218, 1231 Цк україни).
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошена померлою.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України) та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України).
Відповідно до частини першої ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоєвцеві з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК україни).
Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Відповідно до спадкової справи відповідач прийняв спадок.
Правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
Правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
Відповідно до спадкової справи вбачається, що спадкоємцем після померлого є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину вимоги до якої банк пред`явив у строк втановлений ст. 1281 ЦК України
Відповідно до положень статті 1282 ЦК України наявність порушеного права (наявність непогашеної заборгованості) та факт прийняття спадщини після смерті позичальника його сином, наявність спадкового майна.
Спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 612, 625-627, 1054-1055 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268, 274-279, 280-281 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Южноукраїнського
міського суду О.І. Волкова