Справа №: 343/1595/20
Провадження №: 2/0343/625/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у виконкомі Вигодської селищної ради 30.05.2011 року.

Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».

Неповнолітню дочку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею.

Стягнути з відповідача на її користь всі витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Свої вимоги мотивує тим, що 30 травня 2011 року між нею, ОСОБА_1 , та відповідачем, ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який вони зареєстрували у виконкомі Вигодської селищної ради.

За час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка, ОСОБА_4 .

Після укладення шлюбу вони проживали у будинку батьків її чоловіка в с. Новоселиця Долинського району. Після народження дитини вона залишалась вдома доглядати за нею, а чоловік працював на сезонних будівельних роботах. Проте з часом відносини між ними почали погіршуватися. В них часто почали виникати суперечки та сварки через систематичне зловживання відповідачем спиртними напоями, особливо протягом 2-х останніх років, після смерті його батька. Майже щоденно, приходячи в стані сп`янінні, він влаштовував скандали і сварки, знущаючись над нею, а зранку після перепоїв заставляв її йти в магазин по чергову пляшку горілки, сам випивав її і все знову повторювалось. Якщо вона починала просити його не пити або відмовлялась іти в магазин, він погрожував їй. Від його скандалів і криків найбільше страждала дитина, яка від страху забивалася в кутик, тихенько сиділа, а коли він кликав її, то тікала і ховалась за неї.

Постійні сварки і конфлікти, скандали і страх призвели до того, що 24 серпня 2020 року, скориставшись відсутністю чоловіка, вона забрала дитину і лише необхідні особисті речі і фактично втекла від нього до своїх батьків у с. Шевченкове, де з дитиною проживає дотепер. Відповідач залишився проживати у Новоселиці.

Вважає, що ще під час спільного проживання протягом останніх 2-х років у неї з відповідачем вже не було сім`ї. Вони практично перестали спілкуватися, у них відсутні будь-які спільні інтереси, спільне господарство не ведуть, тому станом на сьогоднішній день їх шлюбні стосунки припинені і носять чисто формальний характер, а сім`я фактично розпалася. За таких обставин, вона остаточно вирішила, що надалі зберігати їх шлюб нема жодного сенсу, вони вже не зможуть з відповідачем проживати разом у спільній сім`ї.

Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан моїх відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг у часі.

Оскільки їх сім`я вже фактично розпалася і вони не підтримують шлюбні та сімейні відносини, а також те, що вона не має бажання зберігати цей шлюб, вважає, що його слід припинити юридично.

Щодо визначення місця проживання дитини, то вважає, що вона повинна проживати саме з нею.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому Законом порядку .

Представник позивачки адвокат Кажук В.Б. (ордер серії ІФ №94126, договір про надання правничої допомоги від 27.08.2020 року а.с.20,23) в судовому засіданні позовні вимоги уточнив, просив розірвати шлюб між, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у виконкомі Вигодської селищної ради 30.05.2011 року.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_3 ».

Неповнолітню дочку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати з позивачкою, ОСОБА_1 .

Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на надання правової допомоги в розмірі 1700,00грн.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання на виклик не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.48).

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кориневич І.М. (договір №28/09-20 про надання правової допомоги а.с.39-41),подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивачки, частково визнає їх та вважає, що даний шлюб фактично давно припинив своє існування, однак наполягає на висвітленні своєї позиції щодо даної справи, оскільки в позовній заяві міститься інформація, що принижує гідність відповідача, є відвертою брехнею та особистим оціночним судженням позивачки, що до реальності не має жодного відношення, тому слід надати наступні пояснення:

Стосунки між сторонами погіршилися, шлюбних відносин немає, спільного господарства немає, кожен живе окремим життям. Однак ОСОБА_2 від народженої у шлюбі спільної з позивачкою малолітної дитини та своїх батьківських обов`язків не відмовляється, в подальшому по мірі своїх можливостей буде їй допомагати та утримувати.

Позивачка в позові вказує на неадекватність відповідача ОСОБА_2 щодо неї та спільної дитини, його алкогольну залежність та систематичне зловживання спиртними напоями. Для відповідача дана інформація в позові була шокуючою та незрозумілою. Відвертий наклеп та навіть цинічність висловлювань призвели до загального обурення. Крім того, відповідач побоюється, що позивачка по справі може висловлювати цю ж брехню при їхній малолітній дитині, що в свою чергу, може морально її травмувати та знецінити образ батька в її очах.

Однак, жодних звернень зі сторони позивачки не було, жодних заяв до правоохоронних органів позивачкою ОСОБА_1 не подавалося. Більше того, відповідач ОСОБА_2 ніколи б не завдав жодної шкоди своїй малолітній дитині. Так, відповідач не заперечує існування суперечок між подружжям на побутові теми, але вони ніколи не призводили до тих наслідків, які описувала позивачка у даній позовній заяві.

Відповідач вважає, що зважаючи на прожиті у спільному шлюбі роки та наявність спільної малолітної дитини, слід розірвати шлюб у мирний спосіб, достойно, не обливаючи один одного брудом, а з повагою і розумінням прийняти ситуацію як належне.

Причиною непорозумінь, на погляд відповідача ОСОБА_2 , є втома від рутинності життя, можливий вплив на особисту думку ОСОБА_1 сторонніх осіб, небажання знайти спільний компроміс та йти на поступки, тому проти розірвання шлюбу він не заперечує.

Позивачка ОСОБА_1 в позовних вимогах просить суд залишити за нею прізвище ОСОБА_3 , отримане нею при укладенні шлюбу із відповідачем по справі ОСОБА_2 .

Проти зазначених позовних вимог відповідач не заперечує.

ОСОБА_2 підтримує думку позивачки, що враховуючи статево-фізіологічні і психологічні особливості дитини-дівчинки, вона повинна проживати саме з мамою, бо батько, навіть найкращий, все одно ніколи не зможе так зрозуміти дочку, як мама, тому не заперечує проти залишення їхньої спільної дитини, після розірвання шлюбу проживати з її мамою, ОСОБА_1 .

Однак відповідач наголошує та наполягає на рівноцінному становищі батьків щодо дитини, тому будь-яка заборона матері на зустріч та спілкування її з батьком є неприпустимою, суперечитиме законодавству України та буде розцінюватися відповідачем як порушення його батьківських прав.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір особи з інвалідністю II групи, незалежно від позову, звільняються від сплати судового збору. Згідно зазначеної в додатках Довідки МСЕК від 19.11.2014 року позивачка по справі ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю другої групи, тому звільняється від сплати судового збору, однак в позовній заяві зазначає судовий збір у розмірі 840,80 грн. як витрати, які вона очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи судом, тому проти заявленої вимоги в цій частині відповідач ОСОБА_2 заперечує.

Позивачка в позовній заяві зазначає витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. як витрати, які вона очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи. Однак судом слід врахувати і понесені відповідачем по справі витрати на правову допомогу, оскільки в протилежному випадку всі витрати сторін по даній справі на професійну правову допомогу будуть покладені на відповідача ОСОБА_2 , що є порушенням критерію розумності та співмірності їхнього розміру. Зважаючи також на те, що станом на даний час ОСОБА_2 є безробітнім та не має стабільного доходу, судом слід винести рішення в цій частині, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану відповідача.

ОСОБА_2 , як відповідач по справі, вважає допустимим стягнення на користь позивачки витрат, пов`язаних із розглядом даної справи, у розмірі 1700 гривен.

Додатково повідомили про неможливість особистої присутності відповідача по справі ОСОБА_2 під час судових засідань по справі №343/1595/20, у зв`язку з чим є необхідність у розгляді даної справи Долинським районним судом Івано-Франківської області в порядку письмового провадження.

Cуд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши відзив на позов, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, належить до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.12) свідчить про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , 30 травня 2011 року був укладений шлюб зареєстрований виконкомом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області , актовий запис №6. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка ОСОБА_3 , дружини ОСОБА_3 .

У сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька, ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 а.с.13).

Довідка №757 про реєстрацію та проживання видана Шевченківською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області 31.08.2020 року (а.с.14) свідчить про те, що ОСОБА_1 , проживає та зареєстрована по АДРЕСА_1 та має склад сім?ї 4 особи: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - голова д/г; Рухляк Л.В., ІНФОРМАЦІЯ_5 , - дружина; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - дочка дружини; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - онука дружини.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин ОСОБА_1 від 01.09.2020 року, сім?я проживає в будинку ОСОБА_6 , який не заперечує проти постійного проживання ОСОБА_1 , разом із дочкою ОСОБА_7 в окремій кімнаті, де є для дитини окреме ліжечко, письмовий стіл, іграшки та є усі достатні умови для проживання і навчання дитини (а.с.11).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї.

Сторони не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту , їх сім`я розпалася.

Батьки досягли згоди, що дитина залишається проживати з матір?ю, ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.

Щодо вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано договір про надання правничої допомоги ОСОБА_1 , адвокатом Кажуком В.Б. від 27.08.2020р.(а.с.20) , акт виконаних робіт від 27.08.2020р., (а.с.21), відповідно до якого загальна сума витрат становить 2500,00 грн. та квитанція №52 від 27.08.2020р., про сплату гонорару (а.с.22).

Враховуючи вищенаведене, з відповідача, в межах заявлених уточнених вимог, слід стягнути на користь позивачки 1700,00 гривень понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Окрім цього, позивачка ОСОБА_1 , яка являється особою з інвалідністю ІІ-ї групи ( копія довідки МСЕК серії АВ №137084 а.с.10), звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840,80 грн., судового збору.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 137, 141, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 30 травня 2011 року виконкомом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області , актовий запис №6 - розірвати.

Неповнолітню дитину: доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з мамою, позивачкою по справі - ОСОБА_1 .

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 1700,00 грн. витрат за надання правової допомоги згідно квитанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840,80 грн., судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , житель АДРЕСА_3 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш