Справа № 755/4825/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали клопотання Щебекінського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення від 26 квітня 2019 року про стягнення державного мита з ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду мі ста Києва через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Києва) з Щебекінського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації надійшло клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення від 26 квітня 2019 року про стягнення державного мита з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане клопотання було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 465 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

За змістом ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Звертаючись з клопотанням про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення від 26 квітня 2019 року про стягнення державного мита з ОСОБА_1 , заявником зазначена адреса проживання боржника - АДРЕСА_1 , що відноситься до адміністративної території Дніпровського району міста Києва.

Суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Відповідно до наданої інформації, отриманої судом 01 квітня 2020 року, ОСОБА_1 зареєстрованою за адресою м АДРЕСА_1 не значиться.

Натомість, за даними Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» в місті Києві значиться зареєстрованою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання якої: АДРЕСА_2 .

Таким чином, в порушення ст. 464 ЦПК України, Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Києва) дане клопотання направлено до Дніпровського районного суду міста Києва без належного обґрунтування територіальної підсудності та не надано доказів наявності майна ОСОБА_1 на адміністративній території Дніпровського районного суду м.Києва.

Відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Виходячи з того, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду стосується особи, місце проживання, якої не зареєстровано на території Дніпровського району м.Києва, а місце перебування ОСОБА_1 та місце знаходження її майна неможливо встановити, суд, дійшов висновку, що дане клопотання підлягає поверненню Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Києва).

Керуючись ст. ст. 466, 353-356 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Матеріали клопотання Щебекінського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення від 26 квітня 2019 року про стягнення державного мита з ОСОБА_1 повернути Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Києва) без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: