19.10.2020
Справа №642/2857/20 2/642/1075/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянувши заяву представника відповідача АТ «Кредобанк» адвоката Павленка Сергія Валерійовича про зустрічне забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Кредобанк», третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконаннюрозглянувши у підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3460 приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. від 15.11.2019р. щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ «Кредобанк» у розмірі 378442,18 грн.

В обгрунутвання позову зазначила, що 08.02.2020р. вона уклала з ПрАТ «Харків-Авто» договір купівлі-продажу автомобіля «Кіа Rio» 2017р.в. Після цього 20.02.2018р. між позивачем та ПАТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір №15551/2018, за яким позичальниця отримала кредит в розмірі 399691,01 грн. для здійснення оплати вартості автомобіля за вищевказаним договором купівлі-продажу, строком до 19.02.2025р. Також, вищевказаний автомобіль позивачка передала в заставу ПАТ «Кредобанк» в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. В подальшом, до літа 2019р. позивачка своєчасно та в повному обсязі сплачувала платежі по графіку платежів за кредитним договором. Влітку 2019р. позивачка не внесла своєчасних платежів, але сплатила їх пізніше. 20.05.2020р. приватний виконавець Семендяєв О.С. здійснив арешт вказаного автомобіля та заблокував його колеса спец.засобами. 26.05.2020р. позивачка при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження у приватного виконавця Семендяєва О.С. дізналася про існування виконавчого напису №3460, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., та про відкриття виконавчого провадження на його підставі. Так, на підставі виконавчого напису запропонвоано звернути стягнення на автомобіль «Kia Rio» д.н. НОМЕР_1 , що належить позивачці, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного автомобіля, задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за період з 29 грудня 2018р. по 12 листопада 2019р. включно в розмірі 378442,18 грн., що складається з 352930,73 грн. неповернутої суми кредиту, 8378,72 грн. прострочених відсотків, 12800,33 грн. штрафів, 2332,40 грн. заборгованості з пені, 2000 грн. оплати нотаріусу. Даний нотаріальний напис вчинено з порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки позивачу не повідомлялось та не узгоджувалась сума заборгованості, зазначена у нотаріальному написі, позивачка не отримувала повідомлення приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису та доказів безспірності заборгованості. Дана заборгованість є спірною, оскільки позивачкою в період з 29.12.2018р. по 12.11.2019р. здійснювалися платежі на користь банку, а штрафи нараховано безпідставно.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 09 червня 2020 року було відкрито провадження за даним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 09 червня 2020 року було задоволено заяву представника позивача та в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №3460 приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. від 15.11.2019р. щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ «Кредобанк» у розмірі 378442,18грн. по виконавчому провадженню ВП №60989597, у т.ч. проведення будь-яких виконавчих та інших дій стосовно арештованого майна автомобіля Kia Rio, 2017р.в., № шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1591, колір білий, держ.номер НОМЕР_1 , у т.ч. його продаж на електронних торгах, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №642/2857/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Кредобанк», третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

30.06.2020р. представником відповідача було оскаржено ухвалу про забезпечення позову до апеляційної інстанції. Постановою Харківського апеляційного суду від 02.09.2020р. ухвалу залишено в силі.

В період часу з 30 червня 2020 року по 14 вересня 2020 року суддя ОСОБА_4 перебував на лікарняному у зв`язку з захворюванням на COVID-19 у тяжкій формі. В період з 15 вересня 2020р. по 13 жовтня 2020р. суддя перебував у щорічній відпустці, у зв`язку з необхідністю реабілітації та відновлення після тривалої хвороби.

27 липня 2020 року представник відповідача адвокат Павленко С.В. подав до суду клопотання про зустрічне забезпечення, в якому просив застосувати зустрічне забезпечення шляхом внесення ОСОБА_1 на депозитний рахунок Ленінського районного суду м.Харкова 250900 грн. В обґрунтування клопотання посилався на те, що ця сума є стартовою ціною при реалізації транспортного засобу Kia Rio, держ.номер НОМЕР_1 на торгах, що мали б відбутися. На участь в торгах було подано 44 заявки, і реалізацію автомобілю було зупинено за ухвалою суду за 9 днів до проведення торгів. Вказана сума є спарведливою, співмірною та відповідає розмірам збитків, яких може зазнати АТ «Кредобанк» у зв`язку із забезпеченням позову. Також зазначив, що судом при забезпеченні позову було порушено вимоги ч.11 ст.150 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідно до частини 3 статті 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що застосування заходів зустрічного забезпечення позову є обов`язком суду лише у випадках, прямо передбачених процесуальним законом. За інших обставин застосування заходів зустрічного забезпечення є правом суду.

Представником позивача не зазначено реальних збитків, які можуть бути спричинені АТ «Кредобанк» забезпечення позову, оскільки АТ «Кредобанк» не позбавлене права у разі відмови в задоволенні позову, реалізувати вказаний автомобіль шляхом проведення публічних торгів. Тому, заборона реалізації на публічних торгах автомобіля на час розгляду даної цивільної справи, із врахуванням її предмету спору, не може свідчити про спричинення збитків банку в розмірі стартової ціни цього автомобіля на публічних торгах.

Судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову реальних збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч.3 ст. 154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, в зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Разом із цим, суд вважає, що запропонована представником сума зустрічного забезпечення в розмірі 250900 грн. є досить великою, і покладення на позивача зобов`язання внести на депозитний рахунок суду цю суму, може призвести до фактичного обмеження позивача у праві на доступ до правосуддя.

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про зустрічне забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до зустрічного забезпечення позову. У вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до зустрічного забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Таким чином, на час розгляду судом заяви про зустрічне забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання відповідача про зустрічне забезпечення позову відмовити, як необґрунтованому та безпідставному.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 149-154, 158 261, 352, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання представника відповідача АТ «Кредобанк» адвоката Павленка Сергія Валерійовича про зустрічне забезпечення по цивільній справі № 642/2857/20 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.Г. Проценко