У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М., розглянувши матеріали скарги адвоката Ракущинець Андрія Андрашовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , стягувач: ПАТ «ДельтаБанк», боржник: ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ),-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Ракущинець А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення щодо залишення заяви без руху.

Під час вивчення матеріалів скарги виявлено обставини, які свідчать про недодержання скаржником вимог, передбачених законом для звернення до суду з такими скаргами і, які перешкоджають її розгляду та дають підстави для залишення зазначеної скарги без руху.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Крім того, згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За правилами цивільного процесуального законодавства та положень статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, скарга за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, вважаю, що зазначена скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

У скарзі зазначено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду по справі № 308/11582/14-ц вирішено: стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №0601/0708/98-066 від 16.07.2008 року в розмірі 308 243,05 грн., а також 3082,43 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Однак, адвокат Ракущинець А.А. у скарзі не зазначає, яке відношення має ОСОБА_1 до вказаного рішення суду.

Так, статтею 74 Закону передбачено, що скарга у виконавчому провадженні має містити зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено, а також викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Заявником до матеріалів скарги не додано копію виконавчого провадження №59544499 та копію постанови про накладення арешту.

Окрім цього, як слідує з поданих адвокатом матеріалів, згідно наявного в таких ордеру № 1014052, адвокат Ракущинець А.А. представляє інтереси ОСОБА_1 , тоді як сама скарга підписана представником, однак вже в інтересах ОСОБА_3 .

Крім цього, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів заяви, заявником в прохальній частині скарги зазначено: «Зобов`язати Ужгородський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в AT «ОТП Банк» № НОМЕР_1 для отримання благодійних внесків з благодійного фонду «КМКС» на ім`я ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 )».

Зазначена вимога суперечить приписам ст. 451 ЦПК України з приводу можливого ухвалення рішення за результатами розгляду даної скарги, а тому, залишається незрозумілим, які саме заходи реагування просить вжити скаржник.

Крім цього, згідно ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Заявником зазначено, що про порушення його прав йому стало відомо 01.10.2020 року.

Однак, як слідує з матеріалів справи, заявник звернувся до суду тільки 12.10.2020 року (засобами поштового зв`язку). До матеріалів скарги, представником та заявником не долучено клопотання про поновлення строків для подання скарги та не обґрунтовано поважність причин пропуску такого.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, продовжити розгляд скарги неможливо, а тому вважаю за необхідне залишити її без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків скарги.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури. На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Ще у справі Trukh v. Ukraine ((dec.), no. 50966/99, 14 October 2003) Європейський суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень у вигляді обов`язку сплатити мито, надати копії документів у певній кількості та направити звернення до конкретного суду. Європейський суд не виявив жодних підстав вважати, що застосування згаданих процесуальних обмежень у цій конкретній справі було свавільним чи невиправданим.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21 грудня 1975 року).

За таких обставин, скаргу необхідно залишити без руху та надати скаржнику час, достатній для усунення вищезазначених недоліків, шляхом належного оформлення скарги до подачу її суду з врахуванням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката Ракущинець Андрія Андрашовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , стягувач: ПАТ «ДельтаБанк», боржник: ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) - залишити без руху.

Повідомити скаржника про необхідність виправлення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що інакше скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк