ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/740/20
Провадження № 2-о/636/53/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

19 жовтня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі : головуючого судді Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника заінтересованих осіб ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , виконавчий комітет Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області, про встановлення факту батьківства, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно дитини ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зобов`язати виконавчий комітет Кочетоцької селищної ради Чугуївського району внести відповідні зміни до актового запису про народження № 01 від 28.01.2020 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказавши ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком.

Представником заінтересованих осіб ОСОБА_6 заявлено клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства без розгляду, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, так як заявниця у заяві вказує, що вважає себе та її сина спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 .

Суд, вислухавши заінтересованих осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтримали свого представника, ОСОБА_5 , яка поклалася на розсуд суду, представника заявника ОСОБА_2 , який заперечував проти клопотання представника заінтересованих осіб, посилаючись на те, що вони дізналися про спір про право лише тоді коли надійшов відзив на заяву, заявника, яка підтримала думку свого представника, вважає, що клопотання представника заінтересованих осіб підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових права або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Отже, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір - це суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Звертаючись з даною заявою до суду, заявник просить в порядку окремого провадження встановити факт батьківства, в якій вказує, що встановлення цього факту дає можливість їхньому з померлим ОСОБА_7 спільному сину отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Також судом встановлено, що в установлений строк заявник звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , надавши ухвалу про відкриття провадження у справі, внаслідок чого спадкоємцям померлого ОСОБА_7 заінтересованим особам нотаріусом було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1223ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Разом з тим, ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

При цьому, для спадкування за законом має значення встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.

Згідно з п. 2 та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Враховуючи вищевказане, беручи до уваги, що встановлення факту батьківства тягне за собою право на спадщину, крім цього на спадщину претендують інші особи, зокрема, заінтересовані особи і вони заперечують родинні стосунки між заявником та померлим ОСОБА_7 , а відтак і його право на спадкування за законом, тобто встановлення факту батьківства спадкодавця може вплинути на права та обов`язки інших спадкоємців, суд вважає наявним у даному випадку спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Враховуючи положення ч.6 ст.294 ЦПК України, якою встановлено, якщо підчас розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Зазначені положення цивільного процесуального закону узгоджуються з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.01.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно із якими в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, які не пов`язані з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Отже, у даному випадку у справі вбачається спір про право, тому клопотання представника заінтересованих осіб підлягає задоволенню, а заява про встановлення факту батьківства залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-260, 296 ч. 6, 315 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , виконавчий комітет Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області, про встановлення факту батьківства залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя