Справа № 204/1983/20
Провадження № 2-з/204/55/20 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

24 квітня до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення вищевказаного позову, в якій він просив накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на особистих рахунках ОСОБА_3 у Акціонерному товаристві «Універсал Банк», зокрема на рахунку № НОМЕР_1 для поповнення картки НОМЕР_2 , ОСОБА_3 в межах сум позовних вимог та накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на особистих рахунках ОСОБА_3 у Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк». В обґрунтування заяви вказав, що 28 березня 2020 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Гончаренком Д.В. подано позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Предметом вказаного позову є стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 200 100,00 грн. основної заборгованості, 2 630,40 грн. 3% річних, 1600,80 грн. інфляційних та судових витрат, у т.ч. і витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, внаслідок невиконання договірних зобов`язань. Загальна сума позовних вимог разом із судовими витратами складає 204 331,20 грн. Особисто ОСОБА_3 позивачу було повідомлено про наявність банківського рахунку у AT «Універсал Банк» і його відповідних реквізитів. На цей рахунок позивачем були здійсненні грошові перекази з банківського рахунку. Так, у ОСОБА_3 відкрито наступний рахунок: НОМЕР_1 у AT «Універсал Банк», ЄДРПОУ 21 133352 для поповнення картки НОМЕР_2 , ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_3 . Окрім того, відповідач має й відкриті поточні і карткові рахунки у АТ «КБ «Приватбанк». За таких обставин, вважає, що суд, з метою усунення істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, може забезпечити позов у вигляді накладення арешту грошові кошти та на майно і забороною вчиняти певні дії, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах сум позовних вимог у цій справі.

Заява про забезпечення позову передана мені, судді Самсоновій В.В., 27 квітня 2020 року цивільною канцелярією суду.

Вивчивши заяву і матеріали додані до неї, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні рішення.

При цьому, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п. 4 цієї ж Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно же з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Як на підставу забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на особистих рахунках ОСОБА_3 , представник позивача посилається, що відповідач може ухилитися від виконання судового рішення. Однак, саме лише посилання в клопотанні про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Крім того, позивачем не надано доказів та обґрунтувань поданої заяви, зокрема, не надано доказів того, що на рахунках відповідача зберігаються кошти, а у випадку їх наявності не вказано цільове призначення коштів, а номер рахунку у АТ КБ «Приват Банк» взагалі не вказано.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним відмовити заявнику в задоволенні його заяви про забезпечення даного позову.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 76-81, 149, 150, 152, 153, 247, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова