Справа № 495/8841/19
Номер провадження 2/495/889/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/8841/19

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

за участю третьої особи служби у справах дітей сектору з питань опіки, піклування та усиновлення дітей Білгород-Дністровської МР

про виселення з житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

30.09.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідачка) за участю третьої особи служби у справах дітей сектору з питань опіки, піклування та усиновлення дітей Білгород-Дністровської МР (далі по тексту - третя особа) про виселення з житлового будинку (а.с.1-11).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі № 495/8841/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи служби у справах дітей сектору з питань опіки, піклування та усиновлення дітей Білгород-Дністровської МР про виселення з житлового будинку (а.с.49-50). По справі призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання позивач - ОСОБА_1 не з`явився, але подав до суду заяву про заочний розгляд справи, згідно із якою зазначив, що на момент звернення до суду із вказаною заявою про заочний розгляд справи, відповідачка разом зі своїм чоловіком незаконно проживає в належному йому на праві приватної власності житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивач зауважив, що відповідачка фактично проживає у вказаному будинку по договору найма у громадянки ОСОБА_3 , жодним чином в утриманні будинку, ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, договору оренди житлового приміщення з ним не укладала, правовстановлюючих документів на його житловий будинок у відповідачки не має, завдає йому значних матеріальних збитків по сплаті боргів за комунальні послуги, тобто своїм незаконним вселенням надає значну моральну шкоду. Відповідачка добровільно відмовляється виселитися з житлового будинку, який її не належить. Просить суд розглянути справу у його відсутність та винести заочне рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка - ОСОБА_2 , відзив або заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не надавала та в судові засідання жодного разу не з`явилася, постійно подавала до суду заяви про відкладення розгляду справи, у зв`язку з карантином, запровадженим на всій території України (а.с.87, 107, 120).

Так, 05.10.2020 року від відповідачки ОСОБА_2 надійшла чергова заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з карантином.

Між тим, з цього приводу слід зазначити, що в своїй постанові від 16.07.2020 року № 924/369/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду наголосив на тому, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Ураховуючи неодноразові відкладення судових засідань та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки.

Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Згідно із ст.210 Цивільного процесуального кодексу України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Таким чином, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення відповідачкою - ОСОБА_2 , своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду ОСОБА_1 позовної заяви, що в свою чергу може призвести до затягування судового розгляду даної справи.

Представник третьої особи - ТГ Білгород-Дністровська МР (служба у справах дітей - сектор з питань опіки, піклування та усиновлення дітей) в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України).

Частиною 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ст.281 ЦПК України).

Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, відповідачка - ОСОБА_2 , була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, вона жодного разу не з`явилася в судові засідання, подавала заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином, що відповідно до діючого законодавства не є поважною причиною, не подавала відзив, а позивач - ОСОБА_1 , не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити відповідне заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Керуючись ст.ст. 131, 223, 258-260, 280-281 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Розгляд цивільної справи № 495/8841/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи служби у справах дітей сектору з питань опіки, піклування та усиновлення дітей Білгород-Дністровської МР про виселення з житлового будинку- провести у заочному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В. Мишко