336/4844/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Аксьонової О.А., розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із скаргою в якій зазначає, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області перебувало виконавче провадження №52162671 щодо стягнення за виконавчим листом №0827/1078/2012 від 31.03.2013, виданим Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 як поручителя на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №75/КВ-07 від 17.12.2017, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та ТОВ «Вікор» у сумі 6 575 757,40 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн.

Згідно інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, станом на 18.03.2020 виконавче провадження №52162671 завершене. Також завершені і усі інші виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 .

Разом з тим, у державних реєстрах (Речових прав на нерухоме майно та Реєстру обтяжень рухомого майна) містяться відомості про арешт, накладений на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми 7235203,41 грн., накладений на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 20.09.2016 у ВП 52162671, виданої старшим державним виконавцем ВПР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Косіновим І.В.

Виконавчий лист у виконавчому провадженні №52162671 повернутий стягувачу 28.04.2017 року на підставі п. 2 частини 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» в зв*язку із чим, є незакінченим.

Скаржник зазначає, що зобов`язання за кредитним договором № 75/КВ-07 перед АТ «Дельта Банк» погашено в повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2020 у справі 0827/1078/2012 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 31.01.2013 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 0827/1078/2012 пр. № 0827/2-902/2012 від 03.07.2012 року за позовом ПАТ Дельта Банк до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача ТОВ «ВІКОР» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Цією ж ухвалою встановлено, що зобов`язання за кредитним договором № 75/КВ-07 перед AT «Дельта Банк» погашено в повному обсязі за рахунок звернення стягнення шляхом визнання права власності на ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що був наданий в іпотеку за вказаним кредитним договором.

Припинення основного зобов`язання за кредитним договором № 75/КВ-07 перед AT «Дельта Банк» відбулося внаслідок набуття стягувачем майна у власність за договором іпотеки за вартістю, яка перевищує вартість зобов`язання. Внаслідок припинення основного зобов`язання за кредитним договором № 75/КВ-07 перед AT «Дельта Банк» відбулося припинення зобов`язання ОСОБА_1 , як поручителя за договором поруки № 75/Zквпор-07 від 17.12.2007 року, а відтак виконавчий лист, що виданий в межах цієї справи, не підлягає виконанню.

Скаржником подано заяву до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування арешту та закінчення виконавчого провадження.

Разом з цим, відділом проігнорована заява ОСОБА_1 , арешт з майна боржника не знятий, виконавче провадження не завершено.

Вважає таку бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо не закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника неправомірною, просить суд зобов*язати уповноважених осіб відділу закінчити виконавче провадження 52162671 та зняти арешт накладений на все майно ОСОБА_1 постановою 20.09.2016 року у виконавчому провадженні 52162671.

В судове засідання представник скаржника не з*явився подав заяву про розгляд скарги без участі скаржника та його представника.

В судове засідання стягувач ПАТ «Дельта банк» не з*явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому ЦПК порядку.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не з*явився з невідомих суду причин, заяв та клопотань не надходило

Перевіривши обґрунтованість скарги матеріалами справи,суд дійшов до висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області перебувало виконавче провадження №52162671 щодо стягнення за виконавчим листом №0827/1078/2012 від 31.03.2013, виданим Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 як поручителя на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №75/КВ-07 від 17.12.2017, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та ТОВ «Вікор» у сумі 6 575 757,40 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Косіновим І.В, у виконавчому провадженні № ВП 52162671 винесено постанову від 20.09.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

28.04.2017 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції на час виникнення відносин) Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у рішенні від 17 січня 2018 року по справі № 910/8019/15-г (ЄДРСРУ № 71718810), у разі повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції на час виникнення відносин), виконавче провадження не є закінченим. Більше того, повернення виконавчого документа стягувачеві, у зв`язку з відсутністю майна у боржника, не є підставою для закінчення виконавчого провадження згідно з приписами статті 49 Закону України "Про виконавче провадження".

В зв*язку із чим спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку Розділу VII ЦПК України.

Так, Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2020 у справі 0827/1078/2012 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 31.01.2013 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 0827/1078/2012 пр. № 0827/2-902/2012 від 03.07.2012 року за позовом ПАТ Дельта Банк до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача ТОВ «ВІКОР» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Цією ж ухвалою встановлено, що зобов`язання за кредитним договором № 75/КВ-07 перед AT «Дельта Банк» погашено в повному обсязі за рахунок звернення стягнення шляхом визнання права власності на ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що був наданий в іпотеку за вказаним кредитним договором. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За приписами статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору. Відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Таким чином, припинення основного зобов`язання за кредитним договором № 75/КВ-07 перед AT «Дельта Банк» відбулося внаслідок набуття стягувачем майна у власність за договором іпотеки за вартістю, яка перевищує вартість зобов`язання. Внаслідок припинення основного зобов`язання за кредитним договором № 75/КВ-07 перед AT «Дельта Банк» відбулося припинення зобов`язання ОСОБА_1 , як поручителя за договором поруки № 75/Zквпор-07 від 17.12.2007 року, а відтак виконавчий лист, що виданий в межах цієї справи, не підлягає виконанню.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, виконання виконавчого листа, який визнаний таким, що не підлягає виконанню, є неможливим.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до частини 7 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Згідно інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, станом на 18.03.2020 виконавче провадження №52162671 завершене. Також завершені і усі інші виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2020 року виконавчий лист що став підставою накладення арешту визнано таким, що не підлягає виконанню.

Звернувшись до ДВС Муковський Р.П. просив закінчити виконавче провадження відповідно до п. 5 ч. 1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» та скасувати арешт накладений на все майно боржника в рамках виконання виконавчого листа № 0827/1078/2012, який визнано таким, що не підлягає виконанню.

Станом на день подання скарги виконавче провадження не закінчене, а арешти, накладені державним виконавцем, - не зняті, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка 221467116 від 25.08.2020), Єдиного реєстру заборон відчуження рухомого майна (витяг P62710 від 25.08.2020).

За результатами сайту АТ «Укрпошта» за штрихкодовим ідентифікатором 238, лист із заявою був отриманий органом державної виконавчої служби 19.08.2020 о 19:55, тобто, після закінчення робочого часу. При цьому наступний робочий день, в межах якого виконавець повинен був закінчити виконавче провадження та зняти арешти, припадає на 20.08.2020.

Пунктом 7 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що однією із засад виконавчого провадження є засада розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

В свою чергу, частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Отже, частина 5 статті 13 та частина 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають строк зняття арешту державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідних документів, який затосовується до інших підстав, аніж ті, що застосовуються до мого випадку зняття арештів у зв`язку із закінченням виконавчого провадження та визнанням виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Уповноважені особи відділу отримали заяву боржника ОСОБА_2 19.08.2020 року. Разом з цим, на час звернення до суду зі скаргою (31.08.2020 р.) арешт залишається чинним, виконавче провадження не закінчено, та боржник не отримав обґрунтованої відмови відділу.

З наведеного, суд встановив, що неправомірність бездіяльності уповноважених посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знайшла своє підтвердження у невжитті заходів закінчення виконавчого провадження та знятті арешту за виконавчим листом № 0827/1078/2012,який визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи вимоги в частині зобов*язання посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у знятті арешту та закінчення виконавчого провадження № 52162671 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 31.01.2013 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 0827/1078/2012 пр. № 0827/2-902/2012 від 03.07.2012 року за позовом ПАТ Дельта Банк до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача ТОВ «ВІКОР» про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», суд виходить з наступного.

Ст.. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Конституцією України проголошено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зважаючи, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2020 у справі 0827/1078/2012 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 31.01.2013 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 0827/1078/2012 пр. № 0827/2-902/2012 від 03.07.2012 року за позовом ПАТ Дельта Банк до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача ТОВ «ВІКОР» про стягнення заборгованості за кредитним договором, продовження заходів забезпечення виконавчого провадження в частині наявного арешту майна боржника є недоцільним, та в зв*язку із бездіяльністю органу що виконує рішення, суд доходить висновку про необхідність зобов*язання посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт накладений на все майно ОСОБА_1 постановою від 20.06.2016 р. у виконавчому провадженні №52162671.

Разом з цим, суд не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зобов*язання уповноважених посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) закінчити виконавче провадження №52162671 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 31.01.2013 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 0827/1078/2012 пр. № 0827/2-902/2012 від 03.07.2012 року за позовом ПАТ Дельта Банк до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача ТОВ «ВІКОР» про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 451 ЦПК України У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Разом з цим, суд не вбачає підстав для втручання в роботу органів виконавчої служби шляхом зобов*язання уповноважених посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) закінчити виконавче провадження №52162671 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 31.01.2013 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 0827/1078/2012 пр. № 0827/2-902/2012 від 03.07.2012 року за позовом ПАТ Дельта Банк до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача ТОВ «ВІКОР» про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»

Суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З наведеного вище суд встановив, що обґрунтованість скарги знайшла своє підтвердження та задовольняє скаргу частково.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження»,ст.447-451,353 ЦПК України,суд-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність уповноважених посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає:

- у невжитті заходів закінчення виконавчого провадження №52162671 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 31.01.2013 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 0827/1078/2012 пр. № 0827/2-902/2012 від 03.07.2012 року за позовом ПАТ Дельта Банк до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача ТОВ «ВІКОР» про стягнення заборгованості за кредитним договором;

- у невжитті заходів зняття арешту, накладеного на все майно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Косінова Ігоря Вікторовича про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.09.2016 у виконавчому провадженні №52162671.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (Код , Адреса для листування: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164) зняти арешт, накладений на все майно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Косіновим Ігорем Вікторовичем про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.09.2016 у виконавчому провадженні №52162671.

В решті частині вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.А. Галущенко