КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №369/9204/16-ц
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7595/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Мостової Г.І.

при секретарі Коліснику В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Погорільця Романа Васильовича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2019 року (суддя Ковальчук Л.М.) у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за самовільно спожиту електроенергію,

встановила:

у жовтні 2016р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 29329грн 29коп. в рахунок відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення ПКЕЕН, та витрат на оплату судового збору у сумі 1 378грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 22 листопада 2014р. під час перевірки дотримання споживачами ПКЕЕН за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, зокрема самовільне підключення електроустановки до електричної мережі енергопостачальника, у зв`язку із чим був складений акт про порушення ПКЕЕН № К028881 в присутності представника відповідача - Зоренка П.П. та здійснено нарахування вартості електричної енергії, неврахованої внаслідок порушення ПКЕЕН у розмірі 29 329грн 29коп., яка відповідачем у добровільному порядку не сплачена.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2016 року позов задоволено.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 , скасовано заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2016 року та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2019 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» заборгованість за самовільно спожиту електроенергію у розмірі 29 329грн 29коп. та судовий збір у сумі 1378грн.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Погорілець Р.В.

просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, оскільки позивачем не надано оригіналу договору про користування електричною енергією від 1 листопада 2011р., тому ним не доведено факт встановлення відповідачу лічильника НІК-2301 АП2 №0620220, який опломбовано пломбою №05682555, та заміни відповідачем приладу обліку.

Крім того, представник відповідача вважає помилковими висновки суду щодо правильності застосування позивачем п. 3.5 Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією, та правомірності нарахування суми збитків, так як описані у акті від 22 листопада 2014 року порушення не відповідають порушенням, за які можливе застосування вказаного пункту Методики.

Також представник відповідача посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки рішення суду не містить обґрунтування неврахування доводів відповідача щодо неправомірності висновків комісії стосовно матеріалу виготовлення кабелю та не проведення позивачем експертизи, яка б підтвердила, що кабель виготовлений саме з міді. Крім того, суд вийшов за межі позовних вимог та стягнув заборгованість за самовільно спожиту енергію замість відшкодування збитків.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Бабич М.М. просить залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, вважаючи доводи представника відповідача безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідач не заперечує укладення договору про користування електричною енергією № 200897846 від 1 листопада 2011 року та не стверджує про установлення іншого лічильника ніж той, що зазначений у договорі. Вказані обставини також підтверджуються наданими позивачем копіями рахунків за електроенергію, в яких зазначений лічильник № 0620220, а після встановлення 11 лютого 2015 року приладу обліку № 1079467, відповідач сплачував рахунки, в яких був указаний новий прилад обліку. Крім того, у акті про порушення від 22 листопада 2014 року представник відповідача не заперечував, що встановлений лічильник за №75034508 без дозволу та пломб ПАТ «Київобленерго», а також, що матеріалом виготовлення кабелю є мідь, а не інший матеріал.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача - адвоката Погорільця Р.В., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника позивача - адвоката Бабича М.М., який просив залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 22 листопада 2014 року працівниками ПАТ «Київобленерго» складено акт про порушення № К 028881, згідно якого за адресою АДРЕСА_1 , виявлено порушення ПКЕЕН - самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до мережі постачальника, без дозволу енергопостачальника замінено прилад обліку, оскільки в договорі про користування електричною енергією № 200897846 від 1 листопада 2011 року вказаний лічильник НІК-2301 АП2 № 0620220, однак на момент перевірки встановлений лічильник И НОМЕР_1 №75034508 з показниками 0070263, пломби енергопостачальника відсутні (с.с.5).

Акт підписаний трьома працівниками ПАТ «Київобленерго» та представником ОСОБА_1 за довіреністю - Зоренком П.П .

Рішенням комісії К-Святошинського РП по розгляду акту № 028881 від 22 листопа-

да 2014 року, який оформлений протоколом № 0035 від 8 квітня 2015р., визначено, що акт підлягає розрахунку згідно пунктом 3.5. Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача, по перерізу проводу міді 4х4, за період з 182 днів з 12 серпня 2014 року по 10 лютого 2015 рік та по тарифах, що діяли протягом періоду порушення, що становить 29 329грн 29коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем були порушені Правила користування електричною енергією для населення, договір про користування електричною енергією, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Київобленерго», не розірваний, а тому він повинен сплатити вартість не облікованої використаної електроенергії.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може з таких підстав.

У частині третій статті 5 ЦК України визначено, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Ураховуючи викладене, слід мати на увазі, що в цій постанові посилання на норми матеріального права наводяться в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин, без додаткових уточнень.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року (далі Правила КЕЕН), і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року №562 (далі Методика).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Частинами 1 та 2 ст. 27 даного Закону передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п. 3 Правил КЕЕН споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

Аналіз вказаних норм права свідчить, що споживання електричної енергії без укладення договору є неможливим.

У підтвердження укладення з відповідачем договору про користування електричною енергією позивач надав суду першої інстанції копію договору від 1 листопада 2011 року.

Колегія суддів погоджується з доводами представника відповідача про те, що вказаний документ не є належним доказом, так як позивач не надав суду оригінал договору, посилаючись на його відсутність, а з наданої суду копії договору вбачається, що договір не підписаний ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду ні відповідач, ні його представник не підтвердили укладання договору з позивачем на постачання електроенергії.

За таких обставин, надана позивачем копія договору не може бути належним доказом у підтвердження встановлення у відповідача лічильника НІК-2301 АП2 № 0620220 та укладання договору з відповідачем на користування електроенергією.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів встановлення у відповідача вищезазначеного лічильника, позивачем надано не було.

Твердження представника позивача про те, що без встановлення лічильника постачання електроенергії неможливе, а відповідач сплачував за користування електроенергією по квитанціям, у яких був зазначений номер лічильника, що підтверджується квитанцією за листопада 2014 року, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи представника позивача, що постачання електроенергії відповідачу не могло відбуватися без встановлення приладу обліку, є припущеннями, на яких не може ґрунтуватися судове рішення.

З наданого суду першої інстанції рахунку за електроенергію за листопад 2014 року вбачається, що вказаний рахунок складено 28 березня 2015 року, тобто після складання акту про порушення Правил КЕЕН, а відтак не може бути належним доказом у підтвердження встановлення у відповідача засобу обліку енергопостачальником.

Пунктом 10 Правил КЕЕН встановлено, що прилади обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Прилад обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника. У разі встановлення приладу обліку в квартирі (будинку) або іншому об`єкті споживача енергопостачальник складає акт про збереження пломб у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.

Позивачем суду не було надано акту про встановлення приладу обліку на об`єкті відповідача та про збереження пломб енергопостачальника.

Відповідно до пункту 38 Правил КЕЕН енергопостачальник зобов`язується проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у споживачів відповідно до затверджених графіків; проводити планову повірку, ремонт і заміну приладів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами та договором.

Позивачем не надано ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду документи, які підтверджують виконання вимог пункту 38 Правил КЕЕН стосовно встановленого лічильника на об`єкті відповідача.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає встановленим, що відповідач користувався електричною енергією без укладення договору з енергопостачальною організацію.

Відповідно до пункту 8 Правил КЕЕН прилади обліку електричної енергії мають бути придбані, встановлені, підключені енергопостачальником

Згідно п. 9 Правил КЕЕН споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами.

22 листопада 2014 року працівниками ПАТ «Київобленерго» складено акт про порушення № К 028881, відповідно до якого за адресою АДРЕСА_1 , виявлено порушення Правил КЕЕН - самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до мереж постачальника, а саме: без дозволу енергопостачальника замінено прилад обліку, оскільки в договорі вказаний лічильник НІК-2301 АП2 № 0620220, однак на момент перевірки встановлений лічильник ИЭ6803В №75034508 з показниками 0070263, держповірка - 2кв. 2007р., пломби енергопостачальника відсутні.

З вказаного акту вбачається, що відповідач самовільно підключився до мереж постачальника та використовував лічильник, який не містив пломби енергопостачальника.

Вказані обставини не заперечувалися представником відповідача під час апеляційного розгляду.

Пунктом 48 Правил КЕЕН було передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Пунктом 2 Правил КЕЕН було визначено, що самовільним підключенням є споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

Пунктом 53 Правил КЕЕН було передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Рішенням комісії по розгляду акту № К 028881 від 22 листопада 2014 року, яке оформлено протоколом № 0035від 8 квітня 2015р., визнано правомірним складення акту та визначений обсяг неврахованої електроенергії внаслідок порушення Правил КЕЕН. Засідання відбувалося у присутності відповідача, який відмовився від підписання протоколу (с.с.10).

Розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил КЕЕН, проведено згідно з п. 3.5. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією.

Відповідно до п. 2.1. Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника (п.п.5).

Пунктом 3.5. Методики визначено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, та порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії W (кВт.год) через проводи, якими здійснене самовільне доб.с.п. підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики.

Згідно п. 2.7. Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у

підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, та за наявності Договору величина розрахункового

добового обсягу споживання електричної енергії, визначається за вказаною формулою.

Отже, застосування формули, вказаної у пункті 2.7. Методики, можливе у разі наявності договору з енергопостачальником про користування електричною енергією.

Оскільки під час судового розгляду не було доведено, що між позивачем та відповідачем існує договір про користування електричною енергією, тому слід вважати, що відповідач самовільно підключився до електричної мережі енергопостачальника і повинен нести відповідальність, передбачену Правилами КЕЕН, а розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії повинен здійснюватися за формулою, зазначеною у пункті 2.6. Методики.

Враховуючи, що відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, розрахунок проведених нарахувань є компетенцією комісії з розгляду актів про порушення Правил КЕЕН, суд не вправі самостійно здійснювати такі нарахування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не були взяті до уваги доводи відповідача та не наведено обґрунтування їх не врахування під час ухвалення судового рішення.

Разом з цим, аналіз вищезазначених обставин, наданих позивачем доказів та норм матеріального права, свідчить про те, що позивачем неправильно розрахована вартість не облікованої електричної енергії, яку повинен сплатити відповідач за порушення Правил КЕЕН.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, не оцінені надані докази, неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Погорільця Романа Васильовича задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за самовільно спожиту електроенергію залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Г.І. Мостова