"09" квітня 2020 р. Справа № 363/341/20
УХВАЛА
9 квітня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Чіркова Г.Є., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,
08.04.2020 року до суду надійшла заява про відвід головуючому судді з мотивів затягування розгляду справи, не відкриття провадження у справі після 2-х місяців з дня подачі позову 24.01.2020 року, непогодження з постановами цього ж судді від 14.02.2020 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП про закриття справ про адміністративне правопорушення, непогодження з рішенням суду від 14.08.2017 року в справі між тими самими сторонами про визначення місця проживання дитини з батьком, а також з посиланням на те, що зі слів ОСОБА_2 останній має дружні стосунки із суддею, що викликає сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.
Згідно ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується невідкладно.
Дослідивши справу, суд дійшов до такого.
Згідно вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Доводи заяви про відвід є безпідставними і необґрунтованими, які мотивовано суб`єктивними оцінкою і ставленням сторони до тих чи інших рішень ухвалених суддею в інших судових справах стосовно цих же сторін.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.
Так, провадження у справі відкрито 13 березня 2020 року з дотриманням вимог ч. 1 ст. 187 ЦПК України без будь-якого зволікання, в день отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача ОСОБА_2 .
До отримання такої інформації відкривати провадження у справі суд не вправі.
Рішення від 14 серпня 2017 року про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , з відповідачем ОСОБА_2 свого часу ухвалено на підставі актуальних на той час і доведених сторонами в суді обставин, поданих про них доказів, із врахуванням позиції Служби в справах дітей та думки самої дитини щодо проживання з батьком, яке переглядалося апеляційному порядку і набрало законної сили.
Оцінка доказів і прийняття рішення в справах про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП здійснювалася в порядку передбаченому КУпАП, виходячи із зібраних в справах доказів та дотриманням вимог Конституції України, а також з дотриманням строків розгляду визначених ст. 277 КУпАП, які зі строком та порядком відкриття провадження в цивільних справах передбаченим ст. 187 ЦПК України пов`язані бути не можуть.
Непогодження з прийнятими суддею в інших справах рішеннями й аргументи на користь незгоди із ними підставою для відводу судді бути не можуть.
Розглядаючи заяву про відвід судді в такому контексті, суд не повинен наводити обґрунтування на користь раніше прийнятих судових рішень.
Що стосується посилання в заяві на дружні стосунки відповідача (зі слів останнього) з головуючим суддею та на яку б не було прихильність судді до відповідача, то вказані обставини є суб`єктивними, завідомо недостовірними, повністю безпідставними, що нічим підтверджуватися не здатні, оскільки дійсності не відповідають.
Головуючий суддя не знайомий і ніяких позапроцесуальних стосунків із сторонами по справі не має. При цьому суд не повинен брати до уваги, надавати оцінку і посилатися в ухвалених рішеннях на подібні голослівні заяви відповідача здійснювані в не процесуальний спосіб.
Дані про упередженість судді чи іншу зацікавленість у вирішенні цієї справи відсутні.
З викладених у відводі доводів суд не може погодитися з тим, що сторона позивача під час розгляду справи опинилася в менш вигідному становищі, ніж сторона відповідача, а також з тим, що головуючий має прихильність до відповідача чи упередженість до позивача.
Будь-яка оцінка доказів суддею при вирішенні інших судових справ, які розглядаються за правилами цивільного судочинства чи справ про адміністративне правопорушення, де приймає участь одна із сторін, і незгода з такою оцінкою доказів, прийнятими рішеннями не може бути підставою вважати суддю упередженим у цій цивільній справі.
При цьому оцінка доказів у цивільному судочинстві в розумінні вимог ст. 89 ЦПК України не може ототожнюватися з оцінкою доказів, що здійснювалася в інших справах за правилами інших видів судочинства й не може бути підставою для висновку в упередженості судді.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Всі докази оцінюються судом в кожній конкретній справі за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Авідтак суддя не може і не буде пов`язаний з оцінкою, що ним надавалася при розгляді інших судових справ.
Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що з мотивів висловлених у заяві, підстав для відводу судді, про які йдеться в ст. 36 ЦПК України, не встановлено, заява про відвід є необґрунтованою, що є підставою для передачі питання про відвід іншому судді визначеному в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись статтями 36-40, 252, 260 ЦПК України,
питання про відвід передати судді визначеному в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя