Справа № 541/2458/16-ц
Номер провадження 2/541/4/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 жовтня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Городівського О.А.,

за участю секретаря Ніколаєнко М.В.

представника позивача адвоката Пугач С.І.,

відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Москаленко М.П.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення коштів,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний Брокерський Дім «Фаворит», м. Полтава, вул. Небесної сотні, 91 та Територіальний сервісний центр 5344 регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області,

у с т а н о в и в:

31.10.2016 до Мирородського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 . У позові він виклав прохання стягнути солідарно з відповідачів, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , на його користь 101983 грн. 80 коп., як еквівалент 4000 дол. США, які були отримані відповідачем ОСОБА_3 у його інтересах та інтересах його сім`ї за проданий автомобіль ВАЗ 1111740, сірого кольору, 2011 року випуску, днз НОМЕР_1 . Договір купівлі-продажу автомобіля укладений 07.11.2015 року між ТОВ «Міжрегіональний Брокерський ДІМ «Фаворит», в особі керівника відокремленого підрозділу ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності № 11 від 29.10.2014 року та позивачем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 вересня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області ухвалив рішення по цивільній справі №541/178/16-ц, номер провадження 2/541/269/2016 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Первісний позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 07 листопада 2015 року автомобіля ВАЗ 111740 сірого кольору, 2011 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 укладений на відокремленому підрозділі Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний Брокерський Дім «Фаворит» між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Відмовлено у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 про витребування від відповідачів автомобіля ВАЗ 111740 сірого кольору, 2011 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 .

24 жовтня 2016 року ухвалою апеляційного суду Полтавської області указане рішення залишено без змін.

При ухваленні остаточного рішення суд першої інстанції не вирішив питання про реституцію в частині повернення коштів ОСОБА_2 , враховуючи різницю сум, вказаних у договорі купівлі-продажу та свідченнях свідків, складність правовідносин, які виникли з приводу оформлення договору купівлі-продажу спірного автомобіля між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , указавши, що це не позбавляє можливості ОСОБА_2 звернутись до суду з окремим позовом.

Тому позивач вказує, що змушений звернутись до суду з даним позовом про захист свого порушеного права власності.

Обґрунтовуючи суму позовних вимог він вказує, що 07 листопада 2015 року купив у ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 111740, сірого кольору, 2011 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 .

Підтвердженням укладення договору купівлі-продажу указаного автомобіля є довідка-рахунок ААЕ 460618 від 07.11.2015 року, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний Брокерський Дім «Фаворит». ОСОБА_2 вказує, що за куплений автомобіль в присутності свідків сплатив ОСОБА_3 4000 доларів США, хоча в пункті 2 указаного договору купівлі-продажу указано, що ціна цього Договору становить 39 000,00 грн., які ПОКУПЕЦЬ повинен сплатити Власнику автомобіля протягом 1 дня з моменту оформлення цього договору.

Договір купівлі-продажу був оформлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний Брокерський Дім «Фаворит» (надалі - ПРОДАВЕЦЬ), в особі керівника відокремленого підрозділу №11 ОСОБА_6 , який діє на підставі довіреності №11 від 29.10.2014 року та ОСОБА_2 (надалі-ПОКУПЕЦЬ).

03 грудня 2015 року указаний автомобіль зареєстрований на ОСОБА_2 у Територіальному сервісному центрі 5344 регіонального сервісного центру МВС у Полтавській області.

13 січня 2016 року ОСОБА_1 з ОСОБА_3 забрали указаний вище автомобіль від будинку позивача, а 20 січня 2016 року написали заяву до поліції про те, що ОСОБА_2 отримав цей автомобіль у власність ніби то із застосуванням шахрайських дій.

Рішення Миргородського міськрайонного суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу указаного автомобіля від 07 листопада 2015 року обґрунтовано наявністю порушення майнових прав ОСОБА_1 , оскільки спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, а згоди на його продаж вона не давала.

В позовній заяві у справі №541/178/16-ц позивач ОСОБА_1 надала копії документів, які свідчать про перебування її та ОСОБА_3 в шлюбі та стверджує, що спірний автомобіль належав їм як спільне майно подружжя, а тому позивач указав їх як співвідповідачів та пред`явив до них солідарні вимоги.

Під час розгляду справи до суду з`являвся лише представник позивача, адвокат Пугач С.В., який наполягав на задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та представник адвокат Москаленко М.П. заперечували позовні вимоги у повному обсязі. У своїх поясненнях вказували на те, що переоформлення автомобіля з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 являлось шахрайськими діями, які реалізував син позивача ОСОБА_5 . А тому при переоформленні автомобіля з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 взагалі не проводились жодних фінансових операцій щодо передачі будь яких сум коштів.

Частинами 4 та 5 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У ході розгляду цивільної справи 541/178/16-ц провадження 2/541/269/2016 встановлено та не спростовано сторонами, що шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01.06.1997 року є дійсним, не розірваний в установленому законом порядку та не визнаний недійсним.

В період шлюбу сім`я ОСОБА_7 набула право власності на автомобіль ВАЗ 111740, 2011 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

07.11.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу спірного автомобіля, який посвідчувався на відокремленому підрозділі № 11 ТОВ «Міжрегіональний брокерський дім Фаворит», за умовами якого ОСОБА_2 купив в ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 111740, 2011 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за 39000 грн. Однак з невідомих суду причин деякі документи оформлені 2014 роком.

Рішення Миргородського міськрайонного суду від 15 вересня 2016 року за наслідками розгляду позовної заяви ОСОБА_1 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 07 листопада 2015 року автомобіля ВАЗ 111740, сірого кольору, 2011 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 укладений на відокремленому підрозділі Товариства з обмеженою відповідальністю «Межрегіональний Брокерський Дім «Фаворит» між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Частиною 1 статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Як зазначалось раніше судом визнано недійсним договір купівлі-продажу укладений 07.11.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу купівлі продажу автомобіля, який посвідчувався на відокремленому підрозділі № 11 ТОВ «Міжрегіональний брокерський дім Фаворит». За умовами договору ОСОБА_2 купив в ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 111740, 2011 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за 39000 грн.

З урахуванням положень пункту 2.1.1 договору комісії № 5728 від 07.11.2015, пункту 2 договору купівлі-продажу від 07.11.2015 та інформації зазначеної у довідці-рахунку № 460618 від 07.11.2015, відповідно до якої за придбаний автомобіль сплачено 39000 грн, суд стягує вказану суму у порядку реституції з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення суми коштів, що становить еквівалент 4000 дол. США, так як жодними належними доказами не підтверджено оплату автомобіля у більшій сумі ніж 39000 грн. Суд критично оцінює свідчення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо проведення розрахунку ОСОБА_2 за автомобіль з ОСОБА_3 у іноземній валюті і те, що вказана сума становила 4000 дол. США, так як їх свідчення були суперечливими між собою, щодо місця розрахунку та обізнаності свідків про суму розрахунку.

У абзаці другому частини першої статті 218 ЦК України визначено, що не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов`язань, що виникли з правочину.

При прийнятті рішення щодо стягнення коштів у порядку двосторонньої реституції лише з ОСОБА_3 , суд керується положенням ст. 61 та 65 СК України та встановленими у ході судового розгляду обставинами, що договір купівлі-продажу автомобіля укладений без відому та згоди співвласника ОСОБА_1 у супереч інтересів сім`ї, а тому права і обов`язки за договором виникли лише у ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 216, 218 ЦК України, ст. ст. 61 та 65 СК України, ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_2 частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) кошти в сумі 39000 (тридцять дев`ять тисяч ) грн.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витратив в сумі 595 грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 21.10.2020 року.

Суддя О. А. Городівський