ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Справа № 671/684/18
Провадження № 22-ц/4820/1760/20
УХВАЛА

19 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2018 року (суддя Бабій О.М.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 липня 2010 року в розмірі 101950 грн. 87 коп. (4983,35 грн. заборгованість за кредитом, 92825,34 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 4142,18 грн. заборгованість за пенею та комісією).

Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з ОСОБА_1 1670 грн. 38 коп. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 06 жовтня 2020 року подала апеляційну скаргу.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційнк оскарження посилаючись на те, шо даний строк пропущено нею із поважних причин. Обґрунтовуючи це клопотання, ОСОБА_1 зазначила, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, крім того, зазначала, що про наявність судового рішення взнала з Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на початку вересня 2020 року, в зв`язку з чим звернулась до Хмельницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

За положеннями ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як передбачено ч. 1 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду після спливу майже двохрічного терміну з дня складення повного тексту судового рішення.

Разом із тим, ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в якому було постановлено рішення суду, а матеріали справи не містять даних про те, що обставини непереборної сили, тобто дія надзвичайної ситуації техногенного, природного або екологічного характеру, перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Реалізуючи принцип верховенства права, суд при розгляді справ застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі Ustimenko v. Ukraine (заява № 32053/13, рішення від 29 жовтня 2015 року, п. 46) вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі Ryabykh v. Russia, заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Також ЄСПЛ неодноразово зазначав (справа Ponomaryov v. Ukraine, заява №3236/03, рішення від 3 квітня 2008 року, п. 41), що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, ?...?, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справі Aleksandr Shevchenko v. Ukraine, заява № 8371/02, рішення від 26 квітня 2007 року, п. 27; Trukh v. Ukraine, заява № 50966/99, ухвала від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу після спливу майже 2 років з часу постановлення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, внаслідок чого поновлення судом апеляційної інстанції строку на апеляційне оскарження призведе до порушення вимог ст. 6 Конвенції та принципу правової визначеності.

За таких обставин апеляційне провадження у справі не може бути відкрите.

Керуючись ст.ст. 3, 126, 127, 354, 358, 381, 389, 390 ЦПК України

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2018 року залишити без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк