Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/2309/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:
головуючого судді Коваля А.Б.
секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що на підставі договору дарування їй належить 51/100 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .
147/ 400 частин цього житлового будинку належало її матері - ОСОБА_3 , з яких 49/200 частин будинку належало їй на підставі свідоцтва про право власності, а 49/200 частин перебувало у її та ОСОБА_2 спільній власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.02.2002 року. Таким чином, відповідачу ОСОБА_2 належало 49/400 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою-характеристикою, виданою Уманським виробничим відділком КП «ЧООБТІ» 15 жовтня 2015 року № 2296, станом на 2013 рік.
ІНФОРМАЦІЯ_1 їх з відповідачем мати - ОСОБА_3 померла.
З метою оформлення спадщини на належну її покійній матері ОСОБА_3 147/400 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою, вона 08 липня 2014 року звернулася до Уманської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
10 жовтня 2015 року вона звернулася до Уманської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва пр. право на спадщину за законом на частину вищевказаного житлового будинку, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує належність частини житлового будинку спадкодавцеві та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Крім того, як в подальшому їй стало відомо, ОСОБА_3 , за декілька днів до своєї смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , подарувала належну їй 147/400 частин вищевказаного житлового будинку ОСОБА_2 .
Так, згідно відомостей, що містяться в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, право власності на 147/400 частин житлового будинку, які належали померлій ОСОБА_3 , що розташований по АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_2 , сином спадкодавця, на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого Марченко Н.М. приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу 15.05.2014 року за реєстровим № 963.
Факт дарування її матір`ю належної їй частини житлового будинку викликав у неї сумніві щодо правомірності та законності укладання такого договору, оскільки мати була важко хворою, мала очевидні розлади психіки та мала безпорадний стан. У зв`язку з чим вона звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання вказаного договору дарування недійсним.
21.04.2017 року рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 705/2057/16-ц, визнано недійсним договір дарування частини житлового будинку про дарування частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , укладений 15.05.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 963.
На початку квітня 2018 року вона знову звернулася до Уманської міської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на частину житлового будинку, посилаючись на визнання недійсним договору дарування частини житлового будинку, але нотаріусом знову було відмовлено, оскільки відповідно до вимог Порядку вчиненні нотаріальних дій, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця та таке майно.
Правовстановлюючі документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: свідоцтво про право власності, видане 20 лютого 2002 року Уманською міською державно нотаріальною конторою та Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20 лютого 2002 року Уманською міською державною нотаріальною конторою, що посвідчували право власності ОСОБА_3 на 147/400 частин житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , під час посвідчення приватним нотаріусом Марченко Н.М. договору дарування частини житлового будинку, були підставою для вчинення нотаріальної дії та залишилися в архівних справах приватного нотаріуса.
12 квітня 2017 року вона звернулася до Марченко Н.М. , приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу з рішенням суду про визнання договору дарування недійсним з проханням повернути їй правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця для подальшої можливості оформлення спадкових прав, на що нотаріусом їй було відмовлено, оскільки відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року, документ, що посвідчує право власності та подавався для вчинення нотаріальної дії, повертається відчужувану майна, а оскільки ОСОБА_3 , яка була відчужувачем за договором дарування частини житлового будинку, посвідченого 15.05.2014 року за реєстровим номером 963 - померла, повернути правовстановлюючі документи, не можливо.
Станом на сьогоднішній день, право власності на вказану частину житлового будинку, зареєстровано за ОСОБА_2 , номер запису про право власності 5660768 на підставі договору дарування частини житлового будинку від 15.05.2014 року, реєстр. № 963, оскільки припинити запис про право власності на підставі рішення суду про визнання недійсним договору дарування - неможливо, так як дарувальник померла, а відсутність правовстановлюючих документів фактично не надає можливості відновити реєстрацію права власності.
У зв`язку з цим, вона позбавлена можливості успадкувати майно після смерті матері у позасудовому порядку, тому вона вимушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою.
Крім того, оскільки за рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2017 року було визнано недійсним договір дарування 147/400 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , укладений 15.05.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Н.М., тому підлягає скасуванню державна реєстрація договору дарування 147/400 частин житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , серія та номер 963 виданий 15.05.2014 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Марченко Н.М. на ім`я ОСОБА_2 здійснену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 13063314 від 15.05.2014 року.
Відповідно до довідки Уманської міської державної нотаріальної контори від 20.04.2018 року спадкоємцями майна померлої ОСОБА_3 за законом в рівних частках (кожному по 1/2), є вона - ОСОБА_1 , дочка спадкодавця, та ОСОБА_2 , син спадкодавця.
Визнати за нею, ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частину спадкового майна, а саме на 147/800 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який складається з: «А-1» - житловий будинок, «а» - веранда, «а1» - веранда, споруда ганок, споруда ганок, «Б» - літня кухня, «В» - погріб, «Г» - погріб, «Д» - сарай, «Е» - убиральна, «Ж» - сарай, «З» - гараж, «І» - сарай, «К» - літній душ, 1 - огорожа, 2 - хвіртка, 3 - хвіртка, 4 - ворота з хвірткою, 5 - огорожа, І - вимощення, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, від представника позивача - адвоката Боровською Ю.Ю. надійшла письмова заява, у якій просить суд справу слухати у її відсутність та у відсутність позивача по справі, позовні вимоги підтримують та просять суд позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, у відповідності до вимог чинного законодавства, шляхом направлення рекомендованого повідомлення, але про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надходило.
На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.
Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 365.
Згідно витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі, виданого 08.07.2014 року за № 37824235, після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу, номер у нотаріуса 222/2014.
Згідно довідки Уманської міської державної нотаріальної контори виданої 20.04.2018 року вих. № 604/02-14, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями за законом є: дочка ОСОБА_1 в 1/2 частці та син ОСОБА_2 в 1/2 частці.
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 жовтня 2015 року, Кравчук Т.І. , державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.
Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2017 року договір дарування частини житлового будинку про дарування 147/400 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що укладений 15.05.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Н.М., зареєстрований у реєстрі за № 963, визнано недійсним. Вказане рішення вступило в законну силу 04.05.2017 року, що підтверджується відповідною відміткою у рішенні суду (а.с. 21-22).
Згідно повідомлення Марченко Н.М. , приватного нотаріуса ГТУЮ у Черкаській області, оскільки ОСОБА_3 , яка була відчужувачем за договором дарування частини житлового будинку, посвідченого 15.05.2014 року реєстр за № 963, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до підпункту 7.7 пункту 7 Глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, документ, що посвідчує право власності та подавався для вчинення нотаріальної дії, повертається відчужувану майна, отже повернути право установчий документ неможливо.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.
Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що визнання за позивачем права власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину 147/800 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте.
На думку суду, позовна вимога щодо скасування державної реєстрації прав власності за ОСОБА_2 також підлягає до задоволення, оскільки договір дарування, укладений 15.05.2014 року, на підставі якого останній набув право власності, рішенням суду скасований і рішення суду вступило в законну силу.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України, суд -
Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частину спадкового майна, а саме на 147/800 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який складається з: «А-1» - житловий будинок, «а» - веранда, «а1» - веранда, споруда ганок, споруда ганок, «Б» - літня кухня, «В» - погріб, «Г» - погріб, «Д» - сарай, «Е» - убиральна, «Ж» - сарай, «З» - гараж, «І» - сарай, «К» - літній душ, 1 - огорожа, 2 - хвіртка, 3 - хвіртка, 4 - ворота з хвірткою, 5 - огорожа, І - вимощення, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: А. Б. Коваль