РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2315/19

07 жовтня 2020 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

представника позивача - адвоката Остапенко В.С., відповідача - ОСОБА_1 , представника відповідача - адвоката Євгеюка О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь 68 200,00 грн. грошової компенсації за 1/2 вартості транспортного засобу марки "Fiat Fiorino" вантажний, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1200 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 349935) та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по справі.

Під час судового розгляду позивач відмовилася від позовної вимоги про визнання за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1200 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 349935).

В обґрунтування позовних вимог вказано, що сторони 05.06.2004 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області. За час спільного проживання сім`ї, за рахунок спільних грошових та трудових затрат, відповідачем придбано та оформлено на себе транспортний засіб марки "Fiat Fiorino" вантажний, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 . Зазначено, що відповідно до норм Сімейного кодексу України, позивач має право на визнання за нею права власності на 1/2 частину спірного автомобліля, так як він є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки транспортний засіб являється неподільною річчю, просить суд стягнути з відповідача на її користь 1/2 вартості спірного автомобіля.

Представник позивача - адвокат Остапенко В.С. в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, та просили суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві. Зокрема зазначили, що ОСОБА_1 купив спірний автомобіль за 85200 грн. 00 коп., за кошти, які він отримав як подарунок від своєї матері ОСОБА_3 . Враховуючи те, що спірний автомобіль був придбаний не за спільні сімейні кошти, а з особистих коштів відповідача ОСОБА_1 , то цей автомобіль не може бути віднесений до спільної сумісної власності подружжя, а тому не підлягає поділу.

Заслухавши позицію представника позивача, відповідача та його представника, свідка, всебічно, об`єктивно, повно дослідивши письмові докази суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 05.06.2004 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 74, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 03.09.2019 року (а.с.8).

Судом встановлено, що за час спільного проживання, 15.08.2017 року ОСОБА_1 придбав та зареєстрував на своє ім`я транспортний засіб марки "Fiat Fiorino" вантажний, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу від 15.08.2017 року (а.с.47) та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.44).

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 та 2 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

На заперечення позовних вимог відповідач та його представник вказували, що спірний автомобіль є особистою приватною власністю відповідача, оскільки був придбаний ним за кошти, які йому подарувала мати.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Суду на підтвердження того факту, що грошові кошти у розмірі 3000 доларів США на автомобіль ОСОБА_1 були подаровані ОСОБА_3 , було надано Договір дарування грошових коштів від 09.08.2017 року (а.с.53).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що вона є матір`ю відповідача ОСОБА_1 .. Показала, що у 2010 році вона купила трактор, який був розкомплектований, приблизно за 500 доларів. До 16.05.2017 року він перебував у неї у господарстві, за цей час вони його ремонтували, міняли деталі. 16.05.2017 року вона продала трактор за 3000 тисячі доларів, і ці кошти 09.08.2017 року подарувала сину ОСОБА_1 , бо він хотів купити машину. Договір купівлі-продажу з покупцем трактора не укладали, він дав гроші і забрав трактор. Розписку, про те, що ОСОБА_4 купив у неї трактор взяли 17.10.2019 року, щоб доказати факт продажу трактора. Свідок вказала, що за її бажанням між нею та сином було підписано договір дарування грошових коштів, для того щоб доказати, що вона дійсно подарувала ОСОБА_1 грошові кошти. Зазначила, що договір друкувався і підписувався у її сина вдома.

Однак, в судовому засіданні з показів позивачки ОСОБА_2 було встановлено, що у 2017 році у них вдома не було принтера для друку, його також і не було у дома у ОСОБА_3 .

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 719 ЦК України договір дарування валютних цінностей фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Наданий суду договір дарування грошових коштів укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на суму 3000 доларів США нотаріально не посвідчений.

Враховуючи вищевикладене суд не приймає до уваги як доказ наданий Договір дарування грошових коштів від 09.08.2017 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що транспортний засіб марки "Fiat Fiorino" вантажний, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , являється спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був придбаний відповідачем під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю

Частина 1 ст. 70 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Частиною другою вказано статті передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Враховуючи, що транспортний засіб марки "Fiat Fiorino" вантажний, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 є неподільною річчю, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача грошова компенсація за 1/2 вартості спірного авто.

Згідно до Звіту про визначення ринкової вартості КТЗ "Fiat Fiorino" реєстраційний номер НОМЕР_1 від 02.04.2020 року, ринкова вартість автомобіля Fiat Fiorino, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 на дату оцінки складає 123918 грн. 00 коп.

Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 61 959 гривень 00 копійок грошової компенсації за 1/2 вартості транспортного засобу марки "Fiat Fiorino" вантажний, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_5 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судом встановлено, що позивачем були понесені такі витрати пов`язані з розглядом справи:

- 768 грн. 40 коп. - сума сплаченого судового збору за подання позову до суду (а.с.1);

- 384 грн. 20 коп. - сума сплаченого судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову (а.с.11);

- 3000 грн. 00 коп. - судові витрати на професійну правничу допомогу (а.с.16);

- 2000 грн. 00 коп. - витрати пов`язані із залучення спеціаліста для складання звіту про визначення ринкової вартості КТЗ "Fiat Fiorino" реєстраційний номер НОМЕР_1 від 02.04.2020 року.

Враховучи те, що позовні вимоги позивача про стягнення грошової компенсації за 1/2 вартості транспортного засобу марки "Fiat Fiorino" вантажний, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_5 , судом задоволені та враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати пов`язані з розглядом справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 61 959 (шістдесят одну гривню дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійок грошової компенсації за 1/2 вартості транспортного засобу марки "Fiat Fiorino" вантажний, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати понесені останньою на оплату судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок та 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок витрати понесених останньою за складання звіту про визначення ринкової вартості КТЗ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 15.10.2020 року.

СуддяО. С. Цвіркун