Справа № 291/629/20
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2020 року
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,
за участю секретаря судового засідання Шахрай Н.П.,
представника скаржника Сероветника О.А.,
розглянувши скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція Газети «Перемога»
на дії в.о. начальника Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіанального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Човган Світлани Володимирівни (заінтересована особа: ОСОБА_1 )
про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,
ТОВ «Редакція Газети «Перемога» звернулась з вказаною скаргою, на дії в.о. начальника Попільнянського районного відділу державної виконавчої служюи Центрально-західного міжрегіанального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький Човгань Світлани Володимирівни (заінтересована особа: ОСОБА_1 ) у якій просить визнати протиправним та скасувати постанову в.о. начальника Попільнянського районного відділу державної виконавчої служюи Центрально-західного міжрегіанального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький Човгань Світлани Володимирівни від 19 грудня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №60909608, стягнути витрати на правничу допомогу. Скарга обґрунтована тим, постановою Житомирського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року справі № 288/126/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Редакція Газети «Перемога» - про визнання незаконним наказу про звільнення, рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 10 липня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову, яким визнано незаконним наказ № 5 від 29.12.2017 року TОB «Редакція газети «Перемога». про звільнення ОСОБА_2 на нідставі п. 1 статті 40 КЗпП України. Постановою в. о. начальника відділу Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Човгань С.В. від 19 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження № 60909608 з виконання виконавчого листа № 288/126/18 (2) виданого 17.12.2019 р., на підставі постанови Житомирського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року по справі № 288/126/18. Вважаєють вищенаведену постанову про відкриття виконавчого проваджеі незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки виконавчий документ, на підставі якого відкрите спірне виконавче провадження, не передбачає заходів примусового виконання.
Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав викладених в скарзі.
Субєкт оскарження - в.о. начальника Попільнянського районного відділу державної виконавчої служюи Центрально-західного міжрегіанального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький Човгань Світлани Володимирівни в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила.
Заінтересована особа - ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги в його відсутність, подав письмові пояснення в яких скаргу не визнає, постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 288/126/18 (2) виданого 17.12.2019 р., на підставі постанови Житомирського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року по справі № 288/126/18 є законною, а дії державного виконавця паравомірними.
Суд дослідивши матеріали скарги встановив наступне.
Судом встановлено, що відповідно рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 19.07.2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Редакція Газети «Перемога» про визнання незаконним наказу про звільнення відмовлено повністю (а.с.63-66).
Постановою Житомирського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року по справі № 288/126/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Редакція Газети «Перемога» - про визнання незаконним наказу про звільнення, рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 10 липня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову, яким визнано незаконним наказ № 5 від 29.12.2017 року TОB «Редакція газети «Перемога». про звільнення ОСОБА_2 на нідставі п. 1 статті 40 КЗпП України, та стягнуто судові витрати в сумі 576.30 грн.. (а.с.6-8). Рішення набрало законної сили 11.11.2019р..
Виданий 11.11.2019 року виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення було пред`явлено заявником на примусове виконання до Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.
19 грудня 2019 року в. о. начальником відділу Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Човгань С.В. відкрито виконавче провадження № 60909608 з виконання виконавчого листа № 288/126/18 (2) виданого 17.12.2019 р., на підставі постанови Житомирського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року по справі № 288/126/18 (а.с.4-5) .
Виконавчий лист є виконавчим документом, який видається судом для примусового виконання судових рішень.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIIIвід 02червня 2016року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із п. 7 ч. 4 ст.4Закону України«Про виконавчепровадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.
Відповідно до ст.10Закону України«Про виконавчепровадження» заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Як вбачається з матеріалів доданих до скарги, виконавчий лист від 17 грудня 2019 року № 288/126/18 (2) виданий на підставі постанови Житомирського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року по справі № 288/126/18, якою визнано незаконним наказ № 5 від 29.12.2017 р. ТОВ «Редакція газети «Перемога» про звільнення ОСОБА_1 на підставі п.1 статті 40 КЗпП України.
Наказ № 5 від 29.12.2017 р. ТОВ «Редакція газети «Перемога» про звільнення ОСОБА_1 на підставі п.1 статті 40 КЗпП України є індивідуальним правовим актом.
Іцдивідуальний правовий акт це правовий акт компетентного органу або посадової особи, виданий на підставі юридичних фактів і норм права, що визначає права, обов`язки або міру юридичної відповідальності конкретних осіб
Так, з моменту набрання судовим рішенням про скасування індивідуального правового акта законної сили, такий індивідуальний правовий акт втрачає юридичне значення і не породжує будь-яких юридичних наслідків. Чинність індивідуального правового акта, скасованого рішенням суду, яке набрало законної сили, не залежить від волі суб`єкта, який його прийняв, чи волі інших осіб.
З урахуванням викладеного, скасування судом індивідуального правового акта є самостійним і вичерпним способом захисту порушених прав особи, практична реалізація якого відбувається одночасно з набранням законної сили судовим рішенням і не вимагає здійснення від субєкта, що видав скасований акт, чи інших осіб, будь-яких дій.
З огляду на це та у відповідності до положень ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», виконання вказаного рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень як то: звернення стягнення на кошти, майно, тощо; звернення стягнення на дохід боржника; вилучення і передача предметів; заборона боржнику розпоряджатися та користуватися майном, коштами; зобов`язання вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Згідно із ст.19Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.18Закону України«Про виконавчепровадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Також зазначені права та обовязки виконавця.
Таким чином вимоги скарги суд задовільняє.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Як слідує з ч.ч.2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст.59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.48 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом ( стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, якою понесенні витарти.
Як вбачається із ч. 6 ст. 137 ППК України обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи обсяг фактично виконаної адвокатами роботи, наданих послуг, витрачений на це час, участь в судових засіданнях, приймаючи до уваги відсутність заперечень з цього приводу інших учасників справи, дотримуючись принципів розумності та справедливості суд вважає, що заявлений представником заявника на користь заявника. розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню, а саме в розмірі 5 тис. грн..
Керуючись статтями 259 261, 447 453 Цивільного процесуального кодексу України,
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція Газети «Перемога» на дії в.о. Начальника Попільнянського районного відділу державної виконавчої служюи Центрально-західного міжрегіанального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький Човгань Світлани Володимирівни (заінтересована особа: ОСОБА_1 )
на дії в.о. Начальника Попільнянського районного відділу державної виконавчої служюи Центрально-західного міжрегіанального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький Човгань Світлани Володимирівни задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову в.о. Начальника Попільнянського районного відділу державної виконавчої служюи Центрально-західного міжрегіанального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Човгань Світлани Володимирівни від 19 грудня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №60909608.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повний текст ухвали виготовлено 04.10.2020 року.
Суддя О. В. Митюк.