Провадження №2/359/1216/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Град», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про припинення трудових відносин,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого позову.

1.1. В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом та посилається на те, що 16 березня 2011 року на загальних зборах учасників ТОВ «Київ Град» позивач був обраний на посаду директора цього господарського товариства. 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав загальним зборам учасників ТОВ «Київ Град» заяву про звільнення його з посади директора з 29 листопада 2019 року за власним бажанням, на підставі ст.38 КЗпП України. В той же день позивач надіслав учасникам ТОВ «Київ Град» повідомлення про скликання позачергових зборів на 29 листопада 2019 року. Однак 29 листопада 2019 року загальні збори учасників ТОВ «Київ Град» не відбулись. Тому ОСОБА_1 просить суд припинити його трудові відносини з ТОВ «Київ Град» шляхом звільнення позивача з посади директора із записом до його трудової книжки про звільнення на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України.

2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

2.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.

2.2. Представник відповідача жодного разу не з`явився у судові засідання. Він неодноразово у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується численною судовою кореспонденцією (а.с.61, 69-70), оголошеннями про виклик представника відповідача у судові засідання на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.78, 81, 85, 94, 95).

2.3. ОСОБА_3 також не з`явився у судове засідання та подав письмові пояснення (а.с.73), в яких він заперечував проти задоволення позову та просив закрити провадження у цивільній справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Однак ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 липня 2020 року (а.с.103-104) у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі було відмов-лено.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. Зі змісту статуту ТОВ «Київ Град» (а.с.24-40) та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.41-50) вбачається, що учасниками ТОВ «Київ Град» є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

3.2. З копії протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Київ Град» від 15 березня 2011 року (а.с.22) вбачається, що ОСОБА_1 був обраний на посаду директора цього господарського товариства з 16 березня 2011 року.

3.3. На підставі наказу директора ТОВ «Київ Град» №9-вк від 16 березня 2011 року (а.с.23) ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків директора з 16 березня 2011 року.

3.4. 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав загальним зборам учасників ТОВ «Київ Град» заяву про звільнення його з посади директора з 29 листопада 2019 року за власним бажанням, на підставі ст.38 КЗпП України (а.с.51).

3.5. Спірні правовідносини регулюються главою ІІІ «Трудовий договір» КЗпП України.

4. Норми права та усталена судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не праві звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

4.2. Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 3 липня 2019 року у справі №520/11437/16-ц (провадження №61-11763св18), за змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя». Згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Конституційний Суд України у рішеннях від 7 липня 2004 року №14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року №8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року №2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатись трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці перед-бачає можливість особи займатись чи не займатись працею, а якщо займатись, то вільно її обирати, збереження кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України. Передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні. За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи праців-ника чинне законодавство не передбачає. Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб.

4.3. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4.4. Відповідно до п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_3 повідомлення про скликання позачергових зборів учасників ТОВ «Київ Град» на 29 листопада 2019 року (а.с.52). Ця обставина підтверджується копією опису вкладення у цінний лист та копією накладної (а.с.54). Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 отримав вказане повідомлення. У виконання п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України головуючий роз`яснив позивачу право подати докази на підтвердження цієї обставини. Однак ОСОБА_1 повідомив про те, що у нього відсутні такі докази, оскільки він навіть не перевіряв того, чи отримував ОСОБА_3 повідомлення про скликання позачергових зборів учасників ТОВ «Київ Град».

5.2. Ці обставини свідчить про те, що ОСОБА_3 навіть не було відомо про проведення позачергових зборів учасників ТОВ «Київ Град». Тому він об`єктивно не зміг з`явились на них та прийняти участь у вирішенні питання про звільнення позивача з роботи. У зв`язку з цим позачергові збори учасників ТОВ «Київ Град» були визнані такими, що не відбулись (а.с.55). Замість того, щоб повторно скликати позачергові збори учасників ТОВ «Київ Град», ОСОБА_1 продовжив виконувати службові обов`язки директора цього господарського товариства. Ця обставина підтверджується копією податкової декларації з податку на прибуток підприємства (а.с.99-101), поданої ним 28 січня 2020 року.

5.3. З огляду на це суд вважає, що підстави для припинення трудових відносин позивача з ТОВ «Київ Град» відсутні. Тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити. Для того, щоб припинити трудові відносини з ТОВ «Київ Град», позивачу належить повторно скликати позачергові збори учасників господарського товариства.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Град», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про припинення трудових відносин відмовити.

Повний текст рішення суду складений 13 липня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець