РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12.03.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар Капітонова А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Товарна біржа «Алмаз», про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

встановив

19.06.2019 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 21.12.1998 року між Позивачем та Відповідачем укладений Договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого Відповідач продав, а Позивач придбала 16/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 418,0 кв. м.Вказаний договір купівлі-продажу зареєстрований на товарній біржі «Алмаз» в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний № 263 від 21.12.1998 року. Право власності на житловий будинок зареєстроване за Позивачем Херсонським межрегіональним бюро технічної інвентаризації 21.12.1198 р. в реєстровій книзі № 129 за реєстровим № 1534.

Позивач зазначає, що в 2019 році, як власник частини домоволодіння, прийняла рішення щодо його відчуження, у зв`язку з чим звернулася до приватного нотаріуса, однак листом від 20.05.2019 року за вих. № 719/01-16 нотаріус повідомила Позивача, що договір купівлі-продажу, зареєстрований ТБ «Алмаз», не відповідає вимогам чинного законодавства, в зв`язку з чим нотаріус не має можливості вчинити нотаріальну дію по відчуженню частини домоволодіння. Просила визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між Відповідачем та Позивачем, зареєстрований 21.12.1998 року Товарною біржею «Алмаз» за реєстраційним № 263 від 21.12.1998 р., право власності на який зареєстровано 21.12.1198 року Херсонським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 129 за реєстровим № 1534 та визнати за Позивачем право власності на 16/25 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1

Позивач в судове засіданні не з`явилась, надала до суду заяву в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує, просила суд з підстав, зазначених у позові, їх задовольнити, просили позов розглянути за її відсутності.

Представники позивача адвокати Тетерич Н.В., Казанцева С.А. надали до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримали, просили суд з підстав, зазначених у позові їх задовольнити, просили позов розглянути за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа Товарна біржа «Алмаз» 04.12.2019 рок надала до суду письмові пояснення, в яких підтвердили, що вказаний договір купівлі-продажу зареєстрований на Товарній біржі «Алмаз» в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний номер 263 від 21.12.1998 року, просили суд справу розглянути без їх участі.

Ухвалою від 12.03.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи.

За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, матеріали інвентарної справи № 2273, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 21.12.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_3 , був укладений Договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбала 16/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 418,0 кв. м.

Житловий будинок літера «А» - стіни кам`яні, обкладені цеглою, критий шифером, має 67,5 кв. м. житлової площі при ньому є: літні кухні літери «Б, Д», сарай літера «В», туалет літера «Г», гараж літера «Е», водопровід № 1, 2, зливна яма № 4, огорожа № 3, 5, 6.

16/25 частини житлового будинку належали ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою Херсонською держнотконторою 26.10.1989 р. за реєстровим № 3-1421, зареєстрованого у Херсонському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1534.

Вказаний договір купівлі-продажу зареєстрований на товарній біржі «Алмаз» в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний № 263 від 21.12.1998 року.

Право власності на житловий будинок зареєстроване Херсонським межрегіональним бюро технічної інвентаризації 21.12.1198 р. в реєстровій книзі № 129 за реєстровим № 1534.

Відповідно до п. 2 укладеного договору продаж 16/25 частин житлового юудинку було вчинено за 4 680,00 грн., з яких 3600,00 грн. продавець ( ОСОБА_4 ) одержав при підписанні цього Договору, а останні 1 280,00 грн. покупець ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_3 , зобовязується сплатити до 15.06.1999 р.

Повний розрахунок згідно п. 2 між сторонами за частину житлового будинку проведено, про що свідчать відповідні підписи сторін на цьому Договорі, а тавкож печатка ТБ «Алмаз» та підпис керівника цієї біржі.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки договір купівлі-продажу сторонами було укладено у 1998 році, суд застосовує відповідні положення Цивільного кодексу УРСР, що діяли на момент укладення договору.

Положеннями ст. 47 ЦК УРСР передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Статтею 48 ЦК УРСР передбачено, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

По недійсній угоді кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах. Якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 27 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Як зазначено в п. 1.5 Розділу 1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлового політики України від 09.06.98 № 121, яка була чинною на час укладення сторонами відповідного договору купівлі-продажу та яка визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні, - державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п. 9 Додатку 1 до вказаної Інструкції, договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею, віднесено до переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна.

Оскільки на момент укладення договору сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, під час оформлення договору купівлі-продажу сторони були ознайомлені з його умовами, ніяких претензій з питання оформлення договору не виникало; договір було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, за спільною згодою сторін та на прийнятних для сторін умовах, умови договору сторонами повністю виконано, право власності позивача на придбане нерухоме майно зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, зокрема з дотриманням вимог Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлового політики України від 09.06.98 № 121, суд приходить до висновку, що позивач на законних підставах набув право власності на придбане майно і не в змозі розпоряджатися ним на власний розсуд з причин, що не залежать від нього, в зв`язку з чим вважає, що право власності позивача підлягає захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, а тому задовольняє позов.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно ч.4 ст.656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до вимог ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод, тому позовні вимоги в частині визнання права власності підлягають задоволенню.

З матеріалів справи встановлено, що під час укладення Договору купівлі-продажу№ 263 від 21.12.1998 року 16/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на товарній біржі «Алмаз» в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний № 263 від 21.12.1998 року та Херсонським межрегіональним бюро технічної інвентаризації 21.12.1198 року в реєстровій книзі № 129 за реєстровим № 1534сторонами виконано всі необхідні умови в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12, 81, 89, 141, 200, 206, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 328, 655, 656 ЦК України, ст.47 УРСР (в редакції 1960 року), суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати договір купівлі - продажу, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_1 , зареєстрований 21.12.1998 року Товарною біржею «Алмаз» за реєстраційним № 263 від 21.12.1998 р., право власності на який зареєстровано 21.12.1198 року Херсонським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 129 за реєстровим № 1534 - дійсним

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 16/25 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , згідно до характеристик будинку станом 22.05.1992 року, який вцілому складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 67,5 кв. м., при ньому є: літні кухні літери «Б, Д», сарай літера «В», туалет літера «Г», гараж літера «Е», водопровід № 1, 2, зливна яма № 4, огорожа № 3, 5, 6.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя Ю.М. Єпішин