Справа № 6-33/2011
Провадження № 22-ц/4808/106/20
Головуючий у 1 інстанції Мула О.Д.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником - адвокатом Савчуком Романом Романовичем, на ухвалу Галицького районного суду, постановлену у складі судді Мули О.Д. 28 грудня 2011 року в м. Галичі,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 53 023,59 грн. заборгованості, а боржник не сплачує кошти на погашення заборгованості,просив подання задовольнити та тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань по виконавчому листу, виданому 21.12.2010 року Галицьким районним судом, про стягнення коштів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою Галицького районного суду від 28 грудня 2011 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань по рішенню суду про стягнення із нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 53 023,59 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовими рішеннями, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України та громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання цих зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін, а як вбачається із представлених матеріалів, у ВДВС Галицького районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 21 грудня 2010 року Галицьким районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 53 023,59 грн., яка боржником не сплачується.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилається на незаконність ухвали суду.

Зазначає, що задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції посилався виключно на перебування у ВДВС Галицького районного управління юстиції виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа, виданого 21 грудня 2010 року Галицьким районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості. Однак судом неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Судом першої інстанції проігноровано те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, а також не враховано, що ОСОБА_1 не було вручено постанову про відкриття виконавчого провадження, будь-які вимоги державного виконавця йому не надсилалися, а судове рішення боржником не виконувалося у зв`язку із відсутністю в нього коштів та майна, необхідних для погашення боргу, а не у зв`язку із свідомим ухиленням від його виконання. При цьому, в оскаржуваній ухвалі відсутнє посилання суду на будь-який доказ, який би підтверджував факт ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього зобов`язань.

Вказує, що особі гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце і час розгляду справи.

Представник ОСОБА_1 подав до суду клопотання, у якому зазначив, що апеляційну скаргу підтримує та просив розгляд справи проводити без його участі та участі апелянта.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Галицького районного суду від 26 листопада 2010 року у справі № 2-1158/2010, яке набрало законної сили 07 грудня 2010 року, стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 53 023,59 грн. заборгованості за кредитним договором, 530,23 грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду цивільних справ, які перерахувати на р/р НОМЕР_1 (а.с. 47).

18 лютого 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції Матіїшин Р.І. відкрито виконавче провадження ВП № 24546544 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1158, виданого Галицьким районним судом, про стягнення солідарно із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 53 673,82 грн. заборгованості за кредитним договором (а.с. 52).

Постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 24 лютого 2011 року ВП № 24546544 з ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір в розмірі 5 367,38 грн. (а.с. 53) Як вбачається із вказаної постанови, виконавчий збір стягнуто у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 у строк, встановлений для добровільного виконання, виконавчий лист не виконано.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (в редакції на момент звернення до суду з поданням) громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент звернення до суду з поданням), державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України (в редакції на момент звернення до суду з поданням) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Тобто, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

В матеріалах справи відсутні докази вчинення державним виконавцем всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» необхідних дій для виконання рішення суду, зокрема дій щодо розшуку майна та коштів боржника на виконання рішення суду та накладення арешту.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, оскільки надані державним виконавцем документи свідчать про факт наявності не виконаного рішення суду, а не про факт ухилення боржника від його виконання. Ухвала суду не містить встановлених судом обставин справи та жодного обґрунтування висновку про необхідність тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

При таких обставинах ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суд від 28 грудня 2011 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань по рішенню суду у справі № 2-1158/2010 про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 53 023,59 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 09 квітня 2020 року.