У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

16 жовтня 2020 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Коліщук З.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою представника заявників ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відновлення втраченого судового провадження,

в с т а н о в и в:

Представник заявників ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що пред`явлена заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Положенням ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч.2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно дост. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч.3 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Пунктом 11 Перехідних положень Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року, у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року, у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Як вбачається заява підписана ОСОБА_1 , яка звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно з частиною 7 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Особливості представництва в цивільному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною четвертою статті 62 ЦПК України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

У свою чергу, відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (частина перша статті 26) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Слід зазначити, що повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року № 811/1507/18, згідно якої повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату; повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання апеляційної скарги, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Судом встановлено, що у матеріалах даної заяви відсутній будь-який документ, який би підтверджував право ОСОБА_4 на підписання заяви та засвічення копій документів.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Крім того, в порушення вимог ст. 491 ЦПК України в заяві не зазначено: про відновлення якої частини судового провадження просить заявник; найменування всіх осіб, які брали участь у справі(для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові, за його наявності, для фізичних осіб), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб); ідентифікаційні коди юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України - якщо відповідні дані відомі заявникові; наявні у заявника відомості про обставини втрати судового провадження, місцезнаходження копій матеріалів провадження або даних стосовно таких копій; документи, відновлення яких заявник вважає необхідним і з якою метою.

В прохальній частині зазначено, що необхідно відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-7940/10(2-817/11) за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства «Донгорбанк» «Про зміну кредитного договору та договору іпотеки», при цьому не конкретизовано повністю чи частково, як і не зазначено, які саме процесуальні документи підлягають відновленню.

За таких обставин встановлено, що не зазначено яке саме, або яка частина судового провадження підлягає відновленню, та не зазначено документів, відновлення яких є необхідним.

Відповідно до ст. 492 ЦПК України у разі невідповідності заяви про відновлення втраченого судового провадження вимогам, встановленим ст. 491 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

За таких обставин з урахуванням вимог цивільно-процесуального законодавства, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви, вважаю за необхідне залишити заяву без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника заявників ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відновлення втраченого судового провадження залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя З.М. Коліщук