Справа № 504/304/20
Номер провадження 2/504/1430/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань Сокурцової Т.О.,

представника позивача адвоката Жмуд О.В.,

представника відповідача Петльоха П.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 5,2606 га, кадастровий номер :01:002:0283, розташовану на території Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі державного акту на право власності на землю від 21.05.2001 р., виданому на підставі рішення Сербківської сільської Ради народних депутатів від 15.05.2000 р. № 67-ХХІІІ, її дідові ОСОБА_2 належала на праві власності земельна ділянка, площею 5,22 га, розташована на території Сербківської сільської ради, призначена для ведення товарною сільськогосподарського виробництва. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після смерті діда єдиним його спадкоємцем став її батько - ОСОБА_3 , який у встановленому законом порядку та строки подав заяву про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу. Проте, за свого життя оформити та зареєструвати на своє ім`я права на спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки батько не встиг. ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_4 помер. На момент смерті батька вона була зареєстрована та проживала разом із ним за однією адресою, тому є такою, що прийняла спадщину після смерті батька в силу закону. За її заявою приватним нотаріусом Березівського міського нотаріального округу Одеської області Березовською О.Г. було заведено спадкову справу. Спадщина, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_4 , складається у тому числі із земельної ділянки, площею 5,22 га. розташованої на території Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області.

На теперішній час на дану земельну ділянку розроблена технічна документація з землеустрою, даній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :01:002:0283 та внесено відомості про неї до Державного земельного кадастру. Тотожність земельної ділянки із кадастровим :01:002:0283 земельній ділянці, яка належала дідові позивача на підставі державного акту, підтверджується тим, що зазначені земельні ділянки є ідентичними за своєю конфігурацією, а також тим, що власником сусідньої земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0085 є ОСОБА_5 , як це й відображено у державному акті від 21.05.2001 р. При цьому, незначна різниця у площі (5,22 га та 5,2606 га) пояснюється технічними похибками при вимірюванні ділянок у 2000 та у 2019 роках.

Проте, з огляду на той факт, що дана земельна ділянка не була оформлена на ім`я батька позивача, нотаріус позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину, як наслідок позивач звернулася до суду із даним позовом.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача-адвокат Жмуд О.В. підтримав позовні вимоги повністю та просив їх задовольнити, в подальшому надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також просив в разі задоволення позову скасувати заходи забезпечення позову, які були застосовані судом раніше.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області - Петльоха П.П. (сільський голова) визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, в подальшому в судове засідання, будучи належним чином повідомленим, не з`явився, у зв`язку із чим суд вважає можливим розглянути справу без присутності представника відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що представник відповідача - ОСОБА_6 на стадії підготовчого провадження визнав позовні вимоги в повному обсязі, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на землю від 21.05.2001 р., виданому на підставі рішення Сербківської сільської Ради народних депутатів від 15.05.2000 р. № 67-ХХІІІ, ОСОБА_2 належала на праві власності земельна ділянка, площею 5,22 га, розташована на території Сербківської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №344 (а.с.7).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 12.03.2002 р. було складено відповідний актовий запис за № 2480 та видано повторно свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.74).

ОСОБА_3 у встановленому законом порядку та строки подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , на підставі якої було заведено спадкову справу, копія якої досліджена в судовому засіданні (а.с.108-138)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, про що Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було складено відповідний актовий запис за № 1736 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.9)

Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_7 , що підтверджено відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.72)

На момент смерті батька ОСОБА_3 позивач була зареєстрована та проживала разом із ним за однією адресою: АДРЕСА_1 (а.с.69 зворот, 82).

За заявою позивача приватним нотаріусом Березівського міського нотаріального округу Одеської області Березовською О.Г. було заведено спадкову справу, копії якої досліджено судом. (а.с.66-142).

На підставі ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Оскільки ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_3 не залишили заповіту, спадкування після їх смерті здійснюється за законом.

В силу ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, батько позивача ОСОБА_3 , є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , а позивач в свою чергу є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, що також випливає зі змісту довідки приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовської О.Г. (а.с36)

Відповідно до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . За його заявою було заведено спадкову справу. Таким чином, він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

В силу ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1296, ч.1 ст.1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, з моменту смерті ОСОБА_2 , право на спадщину - земельної ділянки, площею 5,22 га, розташованої на території Сербківської сільської ради, одержав ОСОБА_3 , незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину.

За правилами ст. 1218 ЦК України дана земельна ділянка увійшла до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3 ..

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом».

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

В силу положення ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З огляду на те, що державний акт на земельну ділянку, площею 5,22 га, яка розташована на території Сербківської сільської ради, був виданий на ім`я діда позивача, а її батько за життя не встиг переоформити землю на своє ім`я, нотаріус позбавлений можливості видати позивачу свідоцтво про право на спадщину.

Підтвердженням неможливості оформлення у нотаріуса спадкових прав є лист приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Березовської О.Г. №112/02-31 від 30.06.2020р. (а.с.146).

Крім того, суд враховує доводи позивача про те, що на теперішній час на дану земельну ділянку розроблена технічна документація з землеустрою, даній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :01:002:0283 та внесено відомості про неї до Державного земельного кадастру (а.с.10-11, 22)

Дійсно, тотожність земельної ділянки із кадастровим :01:002:0283 земельній ділянці, яка належала дідові позивача на підставі державного акту, підтверджується тим, що зазначені земельні ділянки є ідентичними за своєю конфігурацією, а також тим, що власником сусідньої земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0085 є ОСОБА_5 , як це й відображено у державному акті від 21.05.2001 р. Відповідні докази додаються. (а.с.12, 7, 27)

При цьому, відповідачем не спростовується те, що незначна різниця у площі (5,22 га та 5,2606 га) пояснюється технічними похибками при вимірюванні ділянок у 2000 та у 2019 роках.

Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки, представник позивача наполягає на скасуванні заходів забезпечення позову, а відповідач в свою чергу визнає позов повністю, суд вважає можливим скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.04.2020р., а саме скасувати арешт на земельну ділянку, площею 5,2606 га, із кадастровим номером :01:002:0283, розташовану на території Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області, а також скасувати заборону Сербківській сільській раді Лиманського району Одеської області (вул. Визволення, 6, с. Сербка, Лиманський район. Одеська обл., 67510; ) вчиняти будь-які дії щодо розпорядження у будь-який спосіб (передача у власність, користування тощо) земельною ділянкою, площею 5,2606 га, із кадастровим номером :01:002:0283, розташованою на території Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З квитанції №60018 від 28.01.2020 року вбачається, що позивач сплатила судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Враховуючи те, що представник відповідача до початку розгляду справи по суті повністю визнав позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне повернути позивачу 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 141, 142, 158 200, 206, 223, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 5,2606 га, кадастровий номер :01:002:0283, розташовану на території Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.04.2020р. у справі №504/304/20 (2/504/1430/20) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Скасувати арешт, накладений на земельну ділянку, площею 5,2606 га, із кадастровим номером :01:002:0283, розташовану на території Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області.

Скасувати заборону Сербківській сільській раді Лиманського району Одеської області (вул. Визволення, 6, с. Сербка, Лиманський район. Одеська обл., 67510; ) вчиняти будь-які дії щодо розпорядження у будь-який спосіб (передача у власність, користування тощо) земельною ділянкою, площею 5,2606 га, із кадастровим номером :01:002:0283, розташованою на території Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області.

Зобов`язати УДКСУ у Лиманському районі Одеської області, повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ІПН НОМЕР_3 ) з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні нею позову, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Жовтан П. В.