Провадження № 4-с/344/52/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі судового засідання Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця, зобов`язання вчинити дії, скасування постанови -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також «Скаржник») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою на бездіяльність та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П., зацікавлена особа Івано-Франківська міська рада, в якій, з урахуванням збільшених вимог, просив визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. щодо не реагування на клопотання ОСОБА_1 від 22.05.2020 року, надіслане електронною поштою з електронним цифровим підписом про перевірку виконання Івано-Франківською міською радою виконавчого провадження за №АСВП:62131154, за результатами якої про звернення у правоохоронні органи з повідомленням про злочин; зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. невідкладно виконати клопотання ОСОБА_1 від 22.05.2020 року, надіслане електронною поштою з електронним цифровим підписом про перевірку виконання Івано-Франківською міською радою виконавчого провадження за №АСВП:62131154, за результатами якої про звернення у правоохоронні органи з повідомленням про злочин; визнати невиконання старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберським Р.П. у виконавчому провадженні № 62131154 жодних дій, які мав вчинити згідно ст.ст. 28, 56, 58 Закону України «Про виконавче провадження» з винесенням окремої ухвали щодо дій державного виконавця; визнати, що у виконавчому провадженні № 62131154 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_2 припустився триваючої незаконної бездіяльності; скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. про закінчення виконавчого провадження від 26.06.2020 року; зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. за власний рахунок привести стан земельних ділянок з кадастровим номером :04:002:0333 та :04:002:0334 до попереднього стану (станом на 20 травня 2020 року); зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. скласти опис арештованого майна, передати його на відповідальне зберігання зберігачу та в разі необхідності звернутися у правоохоронні органи.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у скарзі та доповненнях до неї.

Зокрема, в судовому засіданні представник стягувача покликався на те, що державним виконавцем не в повному обсязі виконано ухвалу суду про забезпечення позову, виконання якої не обмежувалося лише формальним внесенням до відповідного реєстру відомосте паро арешт земельних ділянок. На думку представника скаржника, вимога ухвали про заборону вчиняти будь-які дії щодо розпоряджання земельними ділянками означає заборону будь-якого фізичного впливу на дані земельні ділянки будь-якими особами.

Державний виконавець в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні в повному обсязі, покликаючись на те, що в рамках виконавчого провадження з виконання ухвали Івано-Франківського міського суду про забезпечення позову він діяв в межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Представник зацікавленої особи Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість, просив в задоволенні скарги відмовити.

Зокрема, заперечуючи проти скарги представник боржника у виконавчому провадженні покликався на те, що ухвалою суду було заборонено виключно розпорядження спірними земельними ділянками, а тому проведення на них відповідних робіт (зокрема, з будівництва автодороги) не заборонено.

Проаналізувавши доводи учасників процесу, Судом встановлено наступне.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень Івано-Франківської міської ради задоволено.

Заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо розпорядження земельними ділянками з кадастровим номером земельної ділянки :04:002:0333, площею (га): 0.0322, з кадастровим номером земельної ділянки :04:002:0334, площею (га): 0.0493 що перебувають у комунальній власності Івано-Франківської міської ради (номери записів про право власності: 30159433 та 30159646), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , до завершення строків визначених ст. 158 ЦПК України.

Накладено арешт на земельні ділянки з кадастровим номером земельної ділянки :04:002:0333, площею (га): 0.0322, з кадастровим номером земельної ділянки :04:002:0334, площею (га): 0.0493, що перебувають у комунальній власності Івано- Франківської міської ради (номери записів про право власності: 30159433 та 30159646), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 до завершення строків визначених ст. 158 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частин 1,2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 5 статті 124 і частини 3 статті 129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обов`язковість судових рішень гарантується згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до цього принципу постанова або ухвала суду, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх суб`єктів правовідносин, яких у той чи інший спосіб стосується судове рішення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

На виконання ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/15840/19 від 04.09.2019 року про забезпечення позову старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберським Р.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№62131154 від 20.05.2020 року.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. про арешт майна боржника від 20.05.2020 року накладено арешт на нерухоме майно:

Земельна ділянка :04:002:0333, площею (га): 0.0322, реєстраційний/кадастровий номер :04:002:0333.

Земельна ділянка :04:002:0334, площею (га): 0.0493, реєстраційний/кадастровий номер :04:002:0334Ю

що належить боржнику Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №209635598 від 20.05.2020 року та з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №209635478 від 20.05.2020 року (які містяться в матеріалах виконавчого провадження) записи про обтяження даних земельних ділянок арештом внесено до єдиного реєстру.

21 травня 2020 року на адресу Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) електронною поштою надійшло клопотання ОСОБА_1 про перевірку виконання виконавчого провадження за результатами якої звернення у правоохоронні органи з повідомленням про злочин, в якій стягува просив невідкладно здійснити виїзд на адресу: АДРЕСА_1 та вчинити відповідні дії з метою недопущення невиконання ухвали суду про забезпечення позову.

Як зазначив скаржник у скарзі, ним не отримано будь-якої відповіді державного виконавця з приводу даного клопотання.

В судовому засіданні державний виконавець пояснив суду, що законом не передбачено право стягувача на подання таких клопотань, а тому ним відповідь не надавалася.

Відтак, Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. від 26.06.2020 року про закінчення виконавчого провадження виконавче провадження з примусового виконання ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/15840/19 від 04.09.2019 року про забезпечення позову закінчено на підставі п.9 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (пункт 1).

Припинено чинність арешиу майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (пункт 2).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. від 24.09.2020 року про виправлення помилки у процесуальному документі внесено виправлення до процесуального документу «Постанова про закінчення виконавчого провадження», а саме: вилучити з постанови про закінчення виконавчого провадження №62131154 від 26.06.2020 п.2.

Вважаючи незаконними дії та бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. при здійсненні виконавчого провадження №62131154, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою.

Так, частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

2. Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

3. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

4. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відтак, законом про виконавче провадження імперативно встановлено:

- право учасника виконавчого провадження (зокрема, стягувача) заявляти клопотання (ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»);

- обов`язок державного виконавця розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (п.3 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»);

- право державного виконавця безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх (п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відтак, звертаючись 21.05.2020 року до державного виконавця із заявою про перевірку стану виконавчого провадження, ОСОБА_1 , як стягувач у виконавчому провадженні №62131154, реалізовував надані йому чинним законодавством про виконавче провадження право, і такому праву кореспондував закріплений законом обов`язок державного виконавця розглянути таке клопотання.

Як встановлено Судом, та не спростовано державним виконавцем, останнім не було розглянуто клопотання стягувава ОСОБА_1 від 21.05.2020 року і не прийнято з приводу даного клопотання будь-якого процесуального рішення, як і не надано будь-якої письмової відповіді за результатами розгляду клопотання.

При цьому, в судовому засіданні державний виконавець підтвердив, що жодні дії, про які клопотав стягувач у своєму клопотанні, державним виконавцем не вчинялося.

Таку бездяльність державного виконавця Суд вважає протиправною, оскільки чинним законом про виконавче провадження передбачено його обов`язок розглядати клопотання стягувача і приймати з цього приводу відповідні передбачені законом рішення.

Крім того, як встановлено Судом, спірне виконавче провадження №62131154 було відкрито на виконання Ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2019 року.

Вказаною ухвалою було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень Івано-Франківської міської ради:

Заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо розпорядження земельними ділянками з кадастровим номером земельної ділянки :04:002:0333, площею (га): 0.0322, з кадастровим номером земельної ділянки :04:002:0334, площею (га): 0.0493 що перебувають у комунальній власності Івано-Франківської міської ради (номери записів про право власності: 30159433 та 30159646), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , до завершення строків визначених ст. 158 ЦПК України.

Накладено арешт на земельні ділянки з кадастровим номером земельної ділянки :04:002:0333, площею (га): 0.0322, з кадастровим номером земельної ділянки :04:002:0334, площею (га): 0.0493, що перебувають у комунальній власності Івано- Франківської міської ради (номери записів про право власності: 30159433 та 30159646), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 до завершення строків визначених ст. 158 ЦПК України.

На думку Суду, державний виконавець допускає вузьке тлумачення резолютивної частини даної ухвали про забезпечення позову, вважаючи, що повним її виконанням є винесення рішення про арешт спірних земельних ділянок.

Так, згідно пункту першого резолютивної частини ухвали було заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо розпорядження земельними ділянками з кадастровим номером земельної ділянки :04:002:0333, площею (га): 0.0322, з кадастровим номером земельної ділянки :04:002:0334, площею (га): 0.0493 що перебувають у комунальній власності Івано-Франківської міської ради (номери записів про право власності: 30159433 та 30159646), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , до завершення строків визначених ст. 158 ЦПК України.

Суд акцентує увагу на формулюванні суду «заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо розпорядження земельними ділянками», що означає не лише відчуження земельних ділянок, а також і інші дії, пов`язані із фізичним впливом на дані земельні ділянки, оскільки саме таке сприятиме меті інституту забезпечення позову у цивільній справі.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено таку підставу закінчення виконавчого провадження, як фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В спірних правовідносинах висновок державного виконавця про фактичне виконання в повному обсязі ухвали суду про забезпечення суду, який відображено в Постанові про закінчення викеонавчого провадження від 26.06.2020 року, є передчасним, оскільки поза увагою державного виконавця залишилося клопотання стягувача ОСОБА_1 , в якому він якраз покликається на невиконання ухвали суду про забезпечення позову належним чином.

Крім того, безпідставним є висновок державного виконавця про зняття арешту з майна боржника, викладений у пункті 2 резолютивної частини постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки саме на арешт майна (земельних ділянок) і була спрямована мета даного виконавчого провадження.

При цьому Постанова державного виконавця про виправлення помилки у процесуальному документів від 24.09.2020 року, яка хоч і не є предметом оскарження за скаргою ОСОБА_1 , а тому не може оцінюватися Судом на предмет її законності.

Однак, правовою підставою для винесення даної постанови виконавцем зазначено статтю 74 Закону України «Про виконавче провадження», частина 3 якої передбачає право державного виконавця з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Тобто, в даній статті мова йде про граматичні чи арифметичні помилки.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 26.06.2020 року не може вважатися законною та є передчасною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Відтак, вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 22.05.2020 року, про зобов`язання державного виконавця розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22.05.2020 року, про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 26.06.2020 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, Суд вважає необґрунтованою вимогу скаржника про зобов`язання державного виконавця прийняти конкретне позитивне рішення за клопотанням ОСОБА_1 , оскільки таке означало б втручання у дискреційні повноваження державного виконавця. Відтак, вимоги про задоволення клопотання ОСОБА_1 від 21.05.2020 року та про зобов`язання державного виконавця скласти опис арештованого майна, передати його на відповідальне зберігання зберігачу та в разі необхідності звернутися у правоохоронні органи а даному етапі є передчасними.

Вимога про визнання незаконною триваючої бездіяльності державного виконавця у виконавчому провадженні є недоведеною, оскільки Судом встановлено ознаки бездіяльності виконавця щодо не розгляду клопотання стягувача від 21.055.2020 року. Інших доказів незаконної бездіяльності суду не надано, відтак, дана вимога не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про зобов`язання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. за власний рахунок привести стан земельних ділянок з кадастровим номером :04:002:0333 та :04:002:0334 до попереднього стану (станом на 20 травня 2020 року), Суд зауважує, що порядок відшкодування шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування визначено статтею 1174 Цивільного кодексу України, і така вимога не може бути предметом розгляду в порядку статей 447-453 ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 18, 19, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.259, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця, зобов`язання вчинити дії, скасування постанови, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 22.05.2020 року, надіслане електронною поштою з електронним цифровим підписом про перевірку виконання Івано-Франківською міською радою виконавчого провадження за №АСВП:62131154.

Зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22.05.2020 року, надіслане електронною поштою з електронним цифровим підписом про перевірку виконання Івано-Франківською міською радою виконавчого провадження за №АСВП:62131154, та прийняти за результатом такого розгляду відповідне рішення.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. про закінчення виконавчого провадження від 26.06.2020 року ВП №62131154.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 15.10.2020 р.

Суддя Домбровська Г.В.