1Справа № 335/3764/20 2-п/335/39/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Лазоренко Д.М., заявника та відповідача по справі ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Сімонець Є.О., позивача ОСОБА_2 , представника позивача адвоката Штабовенка Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, з клопотанням про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого 23.06.2020 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

В обґрунтування заяви зазначено, що вказаним рішенням стягнуто з неї на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів, щомісячно, починаючи з 06.05.2020 до повноліття дитини. Про існування спору у суді вона не знала, про ухвалення судового рішення їй стало відомо лише 09.07.2020. Як зазначає заявник, рішення постановлено без з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для розгляду справи та прийняття рішення по суті спору.

Факт того, що їй не було відомо про виклик до суду підтверджується наявними у справі поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відміткою адресат відсутній, а тому вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, жодного виклику до суду не отримувала, як і не отримувала копії позовної заяви.

Крім того, як зазначає ОСОБА_1 , між нею та позивачем у справі був та є спір про місце проживання дитини, а відповідно існує спір хто із батьків має право на отримання аліментів на утримання дитини. На час звернення ОСОБА_2 з позовом до суду між ними не було досягнуто домовленості з ким буде проживати їх неповнолітня донька.

Свого житла у заявниці на території м. Запоріжжя немає. Так, тільки тимчасово, до 01.08.2020 донька повинна була проживати із батьком, до того моменту, як заявниця змогла би орендувати комфортну для проживання дитини квартиру.

Батько дитини виступає проти того щоб донька проживала із заявницею у зв`язку із чим, забороняє доньці спілкуватись з матір`ю, шантажує її тощо.

Крім того вказує, що вона добровільно надає кошти на утримання дитини, зокрема, на її навчання.

З вказаних підстав просила суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/3764/20 та скасувати його.

07.09.2020 позивач ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Штабовенка Д.В. подав до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якій зазначив, що відповідач була належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи. Також вказує, що дитина продовжує проживати разом із батьком та знаходиться на його утриманні, відтак підстави для стягнення аліментів не відпали. У зв`язку із тим, що відповідач була обізнаною про наявність судового провадження відносно неї, а також враховуючи, що подані відповідачем докази не впливають на правильність ухваленого судом 23.06.2020 заочного рішення, просив суд відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 , представник відповідача адвокат Сімонець Є.О., підтримали доводи заяви про перегляд заочного рішення та просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 , представник позивача адвокат Штабовенко Д.В., заперечували проти скасування заочного рішення, просили залишити заяву відповідача без задоволення.

Суд, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваних питань, доходить наступного висновку.

Як встановлено судом, 23.06.2020 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя в заочному порядку була розглянута цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на неповнолітню дитину.

Із заочного рішення суду вбачається, що справа розглядалася за відсутності відповідача ОСОБА_1 .

Копію заочного рішення відповідач ОСОБА_1 отримала 09.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а 14.07.2020 ознайомилась із матеріалами даної цивільної справи в суді.

29.07.2020 до суду надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 13 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Оскільки повне заочне рішення суду не було вручене відповідачу ОСОБА_1 у день його проголошення, копію заочного рішення відповідач отримала 09.07.2020, а заява про його перегляд подана у строк, передбачений ч. 3 ст. 284 ЦПК України, отже строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення підлягає поновленню.

Суд, надаючи правову оцінку доводам, зазначеним в заяві про перегляд заочного рішення, виходить з такого.

Ухвалою судді від 08.05.2020 позовну заяву ОСОБА_2 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Перше судове засідання було призначено на 29.05.2020 о 09:30 год.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 29.05.2020 о 09:30 год. не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з копіями доданих до неї документів рекомендованим листом з повідомленням за адресою, що відповідає адресі її зареєстрованого місця проживання. Проте, конверт із поштовим відправленням ухвали суду повернувся на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній».

У зв`язку із неявкою відповідача на перше судове засідання, розгляд справи було відкладено на 23.06.2020.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 23.06.2020 повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з копіями доданих до неї документів, а також судової повістки, рекомендованим листом з повідомленням за адресою, що відповідає адресі її зареєстрованого місця проживання, а також рекомендованим листом з повідомленням за адресою фактичного проживання, зазначеній в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 . Проте, всі конверти із поштовими відправленнями повернулись на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній». При цьому, в судовому засіданні при розгляді заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 підтвердила, що до 01.08.2020 вона проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із тим, як вона зазначала, судові документи за вказаною адресою вона не отримувала.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Оскільки ухвала суду та судова повістка надсилались відповідачеві за її зареєстрованим місцем проживання, а також за адресою фактичного місця проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомляла суд про зміну адреси проживання, то з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що остання була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду даної справи.

При цьому, судом було враховано, що причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надавала.

Також слід зазначити, що копію заочного рішення відповідач отримала 09.07.2020 поштою за адресою: АДРЕСА_1 .

Серед іншого слід зазначити, що інформація про судові засідання Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя є також у вільному доступі і розміщена на веб-сайті суду https://og.zp.court.gov.ua/sud0818/gromadyanam/csz/.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно трьох наведених умов. Крім того, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

У даному випадку суд вважає, що в заяві про перегляд заочного рішення відповідач посилається на докази, які не впливають на правильність ухваленого заочного рішення.

Так, відповідач наполягає на тому, що між сторонами був та є спір про місце проживання дитини, а відповідно існує спір хто із батьків має право на отримання аліментів на утримання дитини.

Разом із цим, матеріалами справи, а також поясненнями самої ОСОБА_1 ж у судовому засіданні при перегляді заочного рішення, підтверджується, що станом на час звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про стягнення аліментів та на день ухвалення заочного рішення дитина ОСОБА_3 проживала разом із позивачем у справі, тобто батьком ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що способи захисту сімейних прав та інтересів закріплені у Сімейному кодексі (далі СК) України.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Проаналізувавши вищенаведені правові норми можливо дійти висновку, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, батько дитини, не витрачає отримувані ним аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів батька дитини. При цьому обов`язок матері платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Крім цього, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.09.2019 (справа № 711/8561/16), своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чиним, доводи, зазначені відповідачем ОСОБА_1 в заяві про скасування заочного рішення, є підставами для звернення нею до суду із новим позовом про зміну розміру, способу або про припинення стягнення аліментів, присуджених заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2020, а не для скасування заочного рішення суду.

Посилання заявника на те, що вона надає матеріальну допомогу на утримання її неповнолітньої доньки, на підтвердження чого до своєї заяви надала квитанції про оплату вартості навчання дитини у коледжі, а тому підстави для стягнення з неї аліментів відсутні, суд вважає безпідставними, оскільки, згідно наданих суду копій квитанцій ці оплати були здійснені у червні, липні 2019 року та у січні 2020 року, у той час, як рішенням суду стягнуті аліменти за період, починаючи з дати подання позову до суду, 06.05.2020.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що правові підстави для скасування заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2020, відсутні, у зв`язку з чим заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 127, 284, 287-289, 259-261, ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2020 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2020.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 06.10.2020.

Повний текст ухвали складений 09.10.2020.

Суддя К.В. Гашук