Провадження № 22-ц/802/447/20 Категорія: 3 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Киці С.І., Федонюк С.Ю.,

секретар Концевич Я. О.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про поворот виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2020 року,-

встановив:

ОСОБА_3 23.01.2019 звернувся до суду із заявою про поворот виконання заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.04.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі. В обґрунтування заяви вказав, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.04.2017 постановлено здійснити поділ житлового будинку з господарськими надвірними будівлями та земельної ділянки по АДРЕСА_1 шляхом виділу в натурі належних співвласникам часток, а також з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто 1297,84 грн. судового збору та 2460 грн. вартості проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

На виконання заочного рішення від 05.04.2017 Другим відділом ДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області в примусовому порядку стягнуто з нього 1297,84 грн. судового збору та 2460 грн., сплачених за проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Після перегляду заочного рішення суду за нововиявленими обставинами, рішенням Луцького міськрайонного суду від 18.10.2019, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 10.01.2020, заочне рішення суду від 05.04.2017 було скасовано та постановлено нове судове рішення.

В зв`язку з вищевикладеним, просив суд вирішити питання про поворот виконання судового рішення від 05.04.2017 в частині стягнутих з нього судових витрат.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.02.2020 заяву про поворот виконання рішення задоволено.

Постановлено допустити поворот виконання заочного рішення Луцького міськрайонного суду від 05.04.2017 у справі №161/17508/15-ц.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 3 757 грн. 84 коп.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення про відмову у задоволення заяви. Зазначає, що судом першої інстанції помилково не враховано рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2019, яким було проведено перерозподіл судових витрат з врахуванням часткового задоволення позову.

Відповідач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з таких мотивів.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області 05.04.2017 постановлено провести поділ житлового будинку з господарськими надвірними будівлями АДРЕСА_1 шляхом виділу в натурі належних співвласниками будинковолодіння часток, а саме:

ОСОБА_1 , як співвласнику 1/6 ідеальної частини житлового будинку АДРЕСА_1 (відповідно до жовтого кольору на схемі розподілу №2 висновку №7142-7143 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 10.08.2016 року) виділити: приміщення в житловому будинку (літ. А-1) кімнату 2-3 площею 15,0кв.м. збільшену до нормативної площі перенесенням міжкімнатної перегородки на 0,5м; в прибудові (а1) кухню 2-1 площею 12,9 кв.м.; вбиральню літ. В; 2/3 частини огорожі (1-2).

ОСОБА_3 , як співвласнику 5/6 ідеальної частини житлового будинку АДРЕСА_1 (відповідно до рожевого кольору на схемі розподілу №2 висновку №7142-7143 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 10.08.2016 року) виділити: приміщення в житловому будинку (літ. А-1) кімнату 1-3 площею 11,2 кв.м., кімнату 1-5 площею 12,1 кв.м., кімнату 1-6 площею 14,7 кв.м. приміщення прибудови (літ.а), коридор 1-1 площею 5,1 кв.м., кімнату 1-2 площею 9,5 кв.м., ванну 1-4 площею 4,9 кв.м., кухню 1-7 площею 9,4кв.м.;в прибудові (а1) кімнату 2-2 площею 11,9 кв.м.; сарай-гараж літ. Б-1; літню кухню літ. Б 1/3 частину огорожі (1).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 34145 грн. грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки в будинковолодіні згідно висновку №7142-7143 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 10.08.2016 року.

Виділити в натурі ОСОБА_1 , як співвласнику 1/2 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (відповідно до жовтого кольору на схемі розподілу земельної ділянки №4 висновку №7142-7143 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 10.08.2016 року)- частину земельної ділянки з геометричними розмірами по периметру за часовою стрілкою годинника 12,69; 2,08; 2,61; 1,96; 11,10; 5,10; 7,90; 5,89м по перегородках житлового будинку: 8,60; 7,82; 8,63; 7,19; 8,99; 28,63; 1,10;1,32 м площею 0,3015га.

Виділити в натурі ОСОБА_3 , як співвласнику 1/2 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (відповідно до рожевого кольору на схемі розподілу земельної ділянки №4 висновку №7142-7143 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 10.08.2016 року) - частину земельної ділянки з геометричними розмірами по периметру за часовою стрілкою годинника 6,00;20,37;9,79;11,38; 7,17;8,63;7,82;8,60;5,89;7,90 м по перегородках житлового будинку:5,10; 11,10;1,96;2,61;2,08 м площею 0,3015га.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1297,84 грн. судового збору та 2460 грн. вартості проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області від 01.08.2018 було закінчено виконавче провадження №54304984 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1297,84 грн. судового збору та 2460 грн. вартості проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, згідно з виконавчим листом №161/17508/15-ц від 06.07.2017. Відповідно до постанови державного виконавця, підставою закінчення виконавчого провадження є сплата боргу у повному розмірі, що підтверджується платіжними дорученнями, на які є посилання у постанові.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 18.10.2019, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 10.01.2020, заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами було задоволено. Заочне рішення суду від 05.04.2017 було скасовано та прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Проведено поділ житлового будинку з господарськими надвірними будівлями шляхом виділу в натурі належних співвласниками будинковолодіння часток, зі стягненням з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 34 145 грн грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки в будинковолодінні. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 610 грн. 00 коп. судового збору та 1230 грн. 00 коп. вартості проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. В решті позовних вимог відмовлено. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої ст. 440 ЦПК України, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Як вбачається зі змісту рішення Луцького міськрайонного суду від 18.10.2019 питання про поворот виконання заочного рішення від 05.04.2017 не було вирішено.

Частино 3 статті 444 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для (виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 №13-рп/2011).

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повороту виконання заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.04.2017, оскільки вказане заочне рішення в частині стягнення судових витрат виконане, відповідно до постанови головного державного виконавця Другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області від 01.08.2018, а також рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2019 скасоване.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невірно визначено суму судових витрат, які підлягають поверненню, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки рішення, на підставі якого з ОСОБА_3 стягнуто судові витрати, було скасовано, а тому у ОСОБА_1 виник обов`язок повернути одержані кошти в розмірі, визначеному цим рішенням.

Аргументи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права безпідставні, носять суб`єктивний характер, зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд, розглядаючи справу, оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України.

Що стосується процесуальних порушень, на які звертає увагу позивач ОСОБА_1 в частині неповідомлення її про час та місце розгляду заяви, то вказане по суті на законність та обґрунтованість ухваленого судового рішення не вплинуло, оскільки позивач, яка мала змогу подати свої доводи чи заперечення з приводу підставності заяви про поворот виконання рішення та оскаржуваного рішення у суді апеляційної інстанції, будь-яких доводів, які б вказували на необґрунтованість заяви ОСОБА_3 , не навела.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Ураховуючи наведене апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: