Єдиний унікальний номер судової справи: 487/1004/16-ц
Провадження № 22-з/812/35/20
Постанова

іменем України

06 квітня 2020 року м. Миколаїв Справа № 487/1004/16-ц

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи заяву про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 05 вересня 2016 року, постановлену у справі за позовом ОСОБА_1 до автогаражного кооперативу «Парма», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Парма», про визнання недійсним рішення правління,

встановив:

25 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до автогаражного кооперативу «Парма» про визнання неправомірним рішення правління від 23 січня 2016 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до автогаражного кооперативу «Парма» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 05 вересня 2016 року, описку в якому виправлено ухвалою того ж суду від 20 березня 2017 року, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2016 року залишено без змін.

19 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського апеляційного суду з заявою про роз`яснення ухвали від 05 серпня 2016 року (описку щодо місяця постановлення виправлено ухвалою суду від 20 березня 2017 року), в якій просив суд надати відповіді на наступні питання:

1.На якій сторінці і в якому абзаці тексту ухвали від 05 вересня 2016 року знаходиться посилання на відомий йому доказ, та що це за доказ (ст. 76 ЦПК України), на підставі якого суд встановив, що гараж № НОМЕР_1 було передано йому саме ОСОБА_2 ; ОСОБА_2 передав йому гараж саме в користування, а не у власність; ОСОБА_2 передав йому гараж саме як голова правління АГК, а не як фізична особа або керівник ТОВ «Парма».

2.На якій сторінці і в якому абзаці тексту рішення від 21 липня 2016 року та ухвали від 05 вересня 2016 року знаходиться посилання на відомий йому доказ, та що це за доказ (ст. 76 ЦПК України), на підставі якого суд встановив факт того, що гараж № НОМЕР_1 «принадлежит» АГК «Парма».

3.В якому пункті Статуту кооперативу «…додатково передбачено, що до прийняття цього рішення кандидат у члени АГК, крім сплати вступного та пайового внеску, має зробити внесок в рахунок викупу майна кооперативу (гаражного боксу у розмірі 1/200 частини його вартості».

4.На підставі якого доказу апеляційний суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 є членом кооперативу і відповідно може бути членом правління, і на якому аркуші справи цей доказ знаходиться.

5.Причини відсутності реагування суду на дії, що мають ознаки кримінального правопорушення.

6.Чи треба розуміти як правову позицію апеляційного суду те, що в компетенції юридичної особи є право самостійно, без рішення суду, визнавати себе власниками майна, що знаходиться у фактичному володінні іншої особи, та без звернення до суду застосовувати на підставі власного рішення наслідки, передбачені статтями 387, 400 ЦК України - зобов`язувати фактичного володільця повернути це майна, встановлюючи строк для такого повернення.

Заява мотивована тим, що ухвала суду є незрозумілою щодо встановлення фактів, які мають юридичну силу, щодо мотивів і висновків суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 02 квітня 2020 року заяву призначено до розгляду в апеляційній інстанції на 06 квітня 2020 року в приміщенні Миколаївського апеляційного суду без виклику учасників справи.

Колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що роз`ясненню підлягають судові рішення, які набрали законної сили та які підлягають виконанню, а також судові рішення, що ще не виконані або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Зі змісту заяви ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 05 вересня 2016 року, описку в якій виправлено ухвалою того ж суду від 20 березня 2017 року, свідчить, що вона стосується роз`яснення мотивів постановленої ухвали та фактично містить доводи заявника щодо його незгоди з висновками апеляційного суду, якими було залишено без змін рішення суду першої інстанції. При цьому мотивувальна та резолютивна частини судового рішення, яке просить роз`яснити ОСОБА_1 , містять чіткі і зрозумілі висновки щодо обставин справи та встановлених правовідносин. Вказане рішення не допускає кілька варіантів тлумачення, у ньому викладені мотиви, наведено правовий висновок, який не є незрозумілим.

Крім того, ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 05 вересня 2016 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 15 березня 2018 року, набрала законної сили та не підлягає примусовому виконанню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави в порядку ст. 271 ЦПК України для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 05 вересня 2016 року, описку у якій виправлено ухвалою того ж суду від 20 березня 2017 року. Тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 05 серпня 2016 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючи Н.В. Самчишина

Судді: П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст судового рішення складено 06 квітня 2020 року.