У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12.10.2020 суддя Городоцького районного суду Львівської області Малахова - Онуфер А.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Городоцької районної державної адміністрації Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулася в суд з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення та визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування означеним житловим приміщенням.

Вивчивши позовну заяву, додані до неї документи, доходжу наступного висновку.

Позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, викладених в ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

В порушення вимог процесуального закону позивачка не сплатила судовий збір, як це передбачено законом, при цьому у прохальній частині позову просила про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі мотивуючи тим, що предметом позову є житлові права та право власності неповнолітнього ОСОБА_2 , розмір судового збору для якого є непомірно великим, оскільки останній не отримує жодного прибутку.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

У відповідності до ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що позивачем є особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Основною умовою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є тяжкий майновий стан особи, що звертається до суду, який вона повинна довести поданими письмовими доказами.

Разом з цим, права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Як роз`яснено у п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє клопотання про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

З огляду на вищенаведені процесуальні норми закону, а також ураховуючи, що жодних доказів на підтвердження того, що майновий стан ОСОБА_1 перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, позивачкою до матеріалів позову - не долучено, а отже не доведено факту її скрутного майнового стану, підстав для відстрочки сплати судового збору, не убачаю.

Більше того, як убачається із змісту позову від 05.10.2020 та долучених до нього документів, позивачкою в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 24.09.2020 укладено з ОСОБА_4 договір про надання правової допомоги, за умовами якого оплачено 4 700 грн. за надання адвокатом юридичних послуг, що свідчить про відсутність у позивачки перешкод для сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Покликання у позовній заяві від 05.10.2020 про те, що предметом позову є житлові права та право власності неповнолітнього ОСОБА_2 , розмір судового збору для якого є непомірно великим, оскільки останній не отримує жодного прибутку, оцінюю, як необгрунтовані, з огляду на те, що позивачем у даній справи значиться ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої особи та відповідно вона є платником судового збору за подання до суду вищеозначеного позову.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Із змісту позову від 05.10.2020 убачається, що позивачкою заявлено дві вимоги немайнового характеру, а відтак останній за подання до суду означеного позову слід сплатити 1 681 грн. 60 коп. судового збору.

Разом з цим, ОСОБА_1 на обгрунтування заявлених вимог належало б долучити до матеріалів позову документи на підтвердження того, що вона є матір`ю, а відповідно і законним представником ОСОБА_2 , а також зазначити докази, що свідчать про вчинення відповідачкою перешкод власнику квартири АДРЕСА_1 уволодінні, користуванні та розпорядженні такою, в т.ч. що з приводу таких неправомірних дій останньої, мало місце звернення в правоохоронні органи.

Окрім цього, позивачці слід визначитися із змістом позовних вимог та способом захисту прав або інтересів, передбаченим законом чи договором, або іншим способом захисту прав та інтересів, який не суперечить закону, оскільки заявлені вимоги про виселення особи та про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням містять дві різні правові підстави вирішення судом спору по суті.

Також у заяві позивачкою не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) та щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Виходячи з наведеного, на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху для усунення вищеозначених недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Городоцької районної державної адміністрації Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання - залишити без руху.

Надати позивачці термін для усунення недоліків заяви - десять днів з дня вручення ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачці.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д я : А.М. Малахова - Онуфер