532/2030/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І. І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 ,

представник відповідача адвокат Пелих О. В.,

- ОСОБА_4 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: - приватний нотаріус Полтавського нотаріального округу Чернецька І. П.,

- ОСОБА_5 ,

- ОСОБА_6 ,

- ОСОБА_7 ,

- ОСОБА_8 ,

- ОСОБА_9 ,

- представник ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвокат Жарін М. А.,

- служба у справах дітей Кобеляцької РДА,

- представник служби Кущ М. С.,

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_10 ,

- представник ОСОБА_10 адвокат Жарін М. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання власності на частку у спільному нерухомому майні, припинення права на частки у спільному нерухомому майні з присудженням грошової компенсації замість цих часток у праві спільної власності, а також позов ОСОБА_10 до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про припинення права на частки у спільному майні та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2017 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання власності на частку у спільному нерухомому майні, припинення права на частки у спільному нерухомому майні з присудженням грошової компенсації замість цих часток у праві спільної власності, яку обґрунтувала наступним.

На підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 03.06.2009 року та рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13.06.2016 року позивач є власником 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Крім цього позивач є власником 1/2 частини земельної ділянки, на якій розташоване дане домоволодіння. Відповідачі є власниками по 1/36 частці зазначеного домоволодіння ( частка житлової площі на кожного складає 2,04 кв.м) та по 1/6 частці земельної ділянки.

Іншими співвласниками домоволодіння є ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідачі понад три роки не беруть участі в утриманні будинку та земельної ділянки, що порушує права позивача, яка змушена це робити замість них. Враховуючи викладене, позивач прохає суд припинити право власності відповідачів на належні їм частки з присудженням їм грошової компенсації в розмірі 9 578 грн за домоволодіння та 5860 грн кожному, визнавши право власності на ці частки за позивачем.

19.12.2017 року третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_7 , подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що частка відповідачів є малою, про їх участь в утриманні майна їй нічого не відомо. Проти задоволення позову не заперечує.

14.03.2018 року третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 , подав до суду пояснення по справі, в яких зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 вважає обґрунтованими та законними. Частка відповідачів є незначною, ніякої участі в утриманні майна вони не беруть. Проти задоволення позову ОСОБА_5 не заперечує.

14.03.2018 року третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6 , подала до суду пояснення по справі, в яких зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 вважає обґрунтованими та законними. Частка відповідачів є незначною, ніякої участі в утриманні майна вони не беруть. Проти задоволення позову не заперечує.

16 березня 2018 року від відповідача, ОСОБА_4 надійшов відзив на позов, в якому зазначив, що позов є необґрунтованим, позивачем не доведено, що припинення права власності відповідача не завдасть йому істотної шкоди. Крім цього, позивач не внесла на депозитний рахунок кошти вартість частки відповідача у спірному майні. Враховуючи викладене, ОСОБА_4 прохає відмовити в задоволенні позову.

22.05.2018 року третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_7 , подала до суду пояснення по справі, в яких зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 вважає законними. Частка відповідачів є незначною. Про їх участь в утриманні майна їй нічого не відомо. Проти задоволення позову не заперечує.

24 травня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначила, що відзив ОСОБА_4 не підтверджений жодними доказами. Крім цього позивач надала копію квитанції про внесення на депозитний рахунок грошової компенсації вартості часток обох відповідачів.

16 січня 2020 року до суду надійшов позов представника третьої особи, ОСОБА_10 , адвоката Жаріна М. А., до позивача та відповідачів, в якому повідомив, що на даний час частки в будинку та земельній ділянці ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 припинилися, оскільки власниками даних часток став ОСОБА_10 , його брат ОСОБА_9 та матір ОСОБА_8 . Добровільно про порядок утримання майна ОСОБА_10 з позивачем та відповідачами домовитися не може. Відповідачі мають право на майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак спадщину не оформили. Участі в утриманні майна не беруть. Позивач ОСОБА_1 не є самостійним власником майна, а її син, ОСОБА_11 який також є власником не може утримувати майно, оскільки є неповнолітнім, не має самостійного заробітку. Позивач та відповідачі мають у власності інше майно, їх частки у спірному нерухомому майні є незначними та не може бути виділена в натурі. Земля під нерухомістю їм не належить, а тому припинення їх права власності на частки у спільному майні з присудженням грошової компенсації замість цих часток у розмірі, визначеному експертом не завдасть кожному з них істотної шкоди. ОСОБА_10 вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 205026 грн для грошової компенсації часток ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_10 прохає суд визнати за ним право власності на 1/3 частку житлового будинку з припиненням права власності ОСОБА_1 на 1/4 частку та присудженням їй грошової компенсації замість цієї частки, ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 1/36 частку кожного, набуті в порядку спадкування після смерті ОСОБА_13 з присудженням їм грошової компенсації. Крім цього прохає суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :03:001:0173 з припиненням права власності ОСОБА_1 на 1/2 частку, ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 1/6 частку кожного, набуті ними в порядку спадкування після смерті ОСОБА_13 з присудженням їм грошової компенсації замість цих часток.

04 лютого 2020 року, а потім повторно, 13 лютого 2020 року, ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_10 , в якому повністю визнала заявлені ОСОБА_10 позовні вимоги до неї та як до законного представника її сина, ОСОБА_11 , та прохала залишити поданий нею позов без розгляду, а також вирішити питання про повернення внесених нею на депозитних рахунок коштів. Проти задоволення позову ОСОБА_10 не заперечувала.

Ухвалою суду від 01 грудня 2017 року відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою суду від 30 січня 2018 року по справі призначено підготовчий розгляд справи.

Ухвалою суду від 16 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду від 04 травня 2018 року призначено розгляд даної справи.

Ухвалою суду від 24 травня 2018 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 06.11.2019 року задоволено заяву позивача про відвід судді Тесленко Т. В.

Ухвалою суду від 11.11.2019 року справу прийнято до провадження та призначено підготовчий розгляд справи.

Ухвалою суду від 02 грудня 2019 року до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Ухвалою суду від 10.02.2020 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач, ОСОБА_1 , а також її представник, ОСОБА_2 , будучи завчасно, належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій підтримала вимоги позивача, зазначені у відзиві. Крім цього прохала вирішити питання про повернення коштів, внесених на депозитний рахунок (т.4 а.с.215).

Відповідач, ОСОБА_3 та її представник, адвокат Пелих О. В., будучи завчасно, належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. ОСОБА_3 16 березня 2020 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_10 в частині визнання за ним права власності на 1/6 частину земельної ділянки та 1/36 частину житлового будинку визнала повністю. Справу прохала розглянути без її участі. Адвокат Пелих О. В. подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову ОСОБА_10 та залишення без розгляду позову ОСОБА_1 не заперечував (т.4 а.с.185, 213).

Відповідач, ОСОБА_4 , будучи завчасно, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи ( в тому числі ухвалами суду від 10.02.2020 року на 16.03.2020 року та 16.03.2020 року на 06 квітня 2020 року через оголошення на офіцйному веб-сайті судової влади України), в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (т.4 а.с.197). Зустрічну позовну заяву, надіслану представником третьої особи 15.01.2020 року (т.4 а.с.73) та повторно судом 18.03.2020 ркоу (т.4 а.с.210) ОСОБА_4 не отримав.

Третя особа із самостійними вимогами, ОСОБА_10 та його представник, адвокат Жарін М. А., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак адвокат Жарін М. А. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги ОСОБА_10 підтримав в повному обсязі. Проти залишення без розгляду позову ОСОБА_1 не заперечував (т. 4 а.с.214).

Треті особи, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі (т.1 а.с.45, 66-67, 69-70, 144, 152).

Представник служби у справах дітей Кобеляцької РДА, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову третьої особи із самостійними вимогами не заперечувала (т.4 а.с.216).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , будучи завчасно, належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили (т.4 а.с. 194, 195).

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали у власність земельні ділянки по 0,1 га в АДРЕСА_1 для індивідуального дачного будівництва (т.2 а.с.187-207, т. 3 а.с. 6-83). На зазначених земельних ділянках збудований будинок, якому присвоєно адресу: АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03 червня 2009 року по справі № 2-2391/09 за ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 визнано право спільної сумісної власності на самочинно збудований житловий будинок літ «А,а,а1,а2,а3,а4,а5» та гараж літ «Б», що знаходиться по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.10-12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_13 . Заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_13 подали ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина спадкодавця ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 мати спадкодавця та ОСОБА_4 син спадкодавця.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13.06.2016 року встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_13 без реєстрації шлюбу в період з травня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 дня смерті ОСОБА_13 . За ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частку від 1/6 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1 га з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва площею 0,1 га, кадастровий номер :03:001:0173 за указаною адресою, що становить 1/12 частини. Крім цього встановлено по 1/6 розміру ідеальної частки ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 в житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.14-26).

07 жовтня 2014 року та 26 грудня 2014 року між ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 укладено договори купівлі-продажу земельних ділянок, на підставі яких останній придбав земельні ділянки, кадастровий номер :03:001:0170 та :03:001:0171, :03:001:0472, за адресою: АДРЕСА_1 (т.4 а.с.32-36, 37-41, 42-46).

04 вересня 2014 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 укладено договори купівлі-продажу земельних ділянок, на підставі яких останній придбав земельні ділянки, кадастровий номер :03:001:0168 та :03:001:0169 за адресою: АДРЕСА_1 (т.4 а.с.47-51, 52-56).

18 вересня 2014 року та 26 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, на підставі якого останній придбав земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0172 за адресою: АДРЕСА_1 (т.4 а.с.57-61).

14 червня 2019 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 укладено договори дарування, відповідно до яких останній отримав у дар 1/3 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0136, а також зазначену земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (т.4 а.с.62-63, 64-65).

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власниками житлового будинку АДРЕСА_1 є: ОСОБА_8 1/3 частка, ОСОБА_10 1/3 частка, ОСОБА_11 1/36 частка, ОСОБА_13 1/18 частка, ОСОБА_1 1/4 частка (т. 3 а.с. 145-148).

Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що закріплено вст.321 ЦК України.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, співвласниками майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_15 , в тому числі житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0173, на якій розташований будинок є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які прийняли спадщину, однак на даний час не оформили свої спадкові права (т.1 а.с. 178-179). Частка спадкоємців у майні становить 1/36 кожного на домоволодіння та 1/6 кожного на земельну ділянку.

Позивач, ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву про залишення поданого нею позову без розгляду та про визнання позову ОСОБА_10 .

Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_10 суд дійшов до висновку про задоволення його позовних вимог.

Згідно підпункту е) п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у випадках, передбачених статтями 86 - 89 Земельного кодексу, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки.

Згідно з п. 7 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 р. судам слід враховувати, що оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку успільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 317, 319 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян, власність зобов`язує. На зміст права власності не випливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно із статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що завдана внаслідок такого припинення шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

У пунктах 43 та 44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі №908/1754/17 зроблено висновок, що стаття 365ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, у пунктах 1-3).

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повністю визнали позовні вимоги ОСОБА_10 .

Частка ОСОБА_4 у спірному майні становить: 1/36 будинку з господарськими будівлями та 1/6 земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0173.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник або співвласники, які виконали солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, мають право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування у рівній частці.

Стаття 360 ЦК України зобов`язує співвласника, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.

Сторонами не досягнуто домовленості щодо порядку та способу утримання спірного майна.

Статтею 1297 ЦК України передбачено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

ОСОБА_4 такого обов`язку не виконав.

Крім цього судом встановлено, що ОСОБА_4 має у власності інше нерухоме майно, що підтверджується зокрема рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13.06.2016 року (т.1 а.с.14-26).

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 142 від 13 січня 2020 року встановлено, що 1/36 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 становить 9694 грн., а 1/6 частина земельної ділянки 14783 грн (т. 3 а.с.215-255).

Відповідно до положень ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно висновку експерта будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження № 130 від 06 грудня 2019 року встановлено, що виділити в натурі 1/36 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 та 1/6 частину земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0173 технічно не представляється можливим (т. 4 а.с.1-16).

Відповідно до частин 1-3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_4 не користується домоволодінням та земельною ділянкою, яка належить йому в порядку спадкування після смерті ОСОБА_13 , частка, яка належить йому є неподільною. Крім цього, судом встановлено, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_4 має цільове призначення індивідуальне дачне будівництво, однак площа 1/6 частини є меншою за мінімально допустиму для індивідуального користування, будівництво на ній порушить вимоги щодо розміщення нових дачних будинків, розташування землі унеможливлює підвіз матеріалів для будівництва дачного будинку, до неї відсутні окремі під`їзди та підходи до земель загального призначення. Враховуючи зазначене, з урахуванням того, що ОСОБА_4 має у власності інше нерухоме майно, суд вважає, що припинення його права власності на дане майно не завдасть істотної шкоди його інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 попередньо вніс вартість частки відповідачів на депозитний рахунок суду (т.4 а.с.107-110).

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_10 в повному обсязі.

Статтею 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі позову до суду ОСОБА_10 сплатив судовий збір в розмірі 2050,30 грн.

Статтею 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що відповідачі за позовом ОСОБА_10 ОСОБА_1 ( в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 ) та ОСОБА_3 визнали позов до початку розгляду справи по суті, а тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, з частки, яка підлягає стягненню з даних осіб відповідно до ст. 141 ЦПК України, а решту коштів слід стягнути із перелічених осіб на користь ОСОБА_10 ( Судом вирішено питання про компенсацію вартості частки на користь ОСОБА_1 в сумі 131595 грн, а тому судовий збір за даної вимогою складає 1315,95 грн., з яких 50 відсотків підлягає поверненню ОСОБА_10 з державного бюджету, а інші 50 відсотків стягненню із ОСОБА_1 . Розмір грошової компенсації вартості часток ОСОБА_11 та ОСОБА_3 становить 244777 грн. кожному, тому судовий збір становить 244,77 грн., з яких по 50 відсотків підлягає поверненню ОСОБА_10 з державного бюджету, а інші 50 відсотків стягненню з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ( як законного представника неповнолітнього ОСОБА_11 ) Крім цього, пропорційно до розміру задоволених вимог та сплаченого судового збору, слід стягнути витрати із ОСОБА_4 ( Розмір грошової компенсації вартості частки становить 24477 грн., а тому судовий збір становить 244,77 грн).

Крім цього, судом встановлено, що при подачі позову до суду ОСОБА_1 попередньо сплатила на депозитний рахунок суду грошові кошти (т.1 а.с.154). На даний час судом прийнято рішення про залишення поданого нею позову без розгляду, а тому сплачені ОСОБА_1 кошти слід повернути.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 142, 257, 263-265 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання власності на частку у спільному нерухомому майні, припинення права на частки у спільному нерухомому майні з присудженням грошової компенсації замість цих часток у праві спільної власності залишити без розгляду.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Полтавській області повернути ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області грошові кошти в розмірі 30876 грн. згідно з квитанцією № 190 від 12 березня 2018 року (отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, , МФО 820172, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, р/р 5950).

Визнати за ОСОБА_10 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 загальною площею 207,3 кв.м, житловою площею 73,6 кв.м. з припиненням права власності на дане майно:

1) ОСОБА_1 на 1/4 частку та виплатою їй грошової компенсації замість цієї частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно в розмірі 87246 грн;

2) ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 1/36 частку кожного, набуті ними в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з виплатою їм грошової компенсації замість цих часток в розмірі 9694 грн кожному.

Визнати за ОСОБА_10 , право власності на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 Кобеляцького району Полтавської області, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :03:001:0173 з припиненням права власності:

1) ОСОБА_1 на 1/2 частку та виплатою їй грошової компенсації замість цієї частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно в розмірі 44349 грн;

2) ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 1/6 частку кожного, набуті ними в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з виплатою їм грошової компенсації замість цих часток в розмірі 14783 грн кожному.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Полтавській області перерахувати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 компенсацію вартості 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , 1/36 частки даного домоволодіння, належної ОСОБА_11 , 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0173 та 1/6 частки належної ОСОБА_11 , в розмірі 156077 грн (сто п`ятдесят шість тисяч сімдесят сім гривень), за рахунок коштів, внесених ОСОБА_10 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області згідно з квитанціями № 4 від 29 січня 2020 року та № 3 від 29 січня 2020 року (отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, , МФО 820172, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, р/р UA0015950).

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Полтавській області перерахувати ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 компенсацію вартості 1/36 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та 1/6 частки земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0173 в розмірі 24477 грн (двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят сім гривень), за рахунок коштів, внесених ОСОБА_10 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області згідно з квитанцією № 1 від 29 січня 2020 року (отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, , МФО 820172, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, р/р UA0015950).

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Полтавській області перерахувати ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 компенсацію вартості 1/36 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та 1/6 частки земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0173 в розмірі 24477 грн (двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят сім гривень), за рахунок коштів, внесених ОСОБА_10 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області згідно з квитанцією № 2 від 29 січня 2020 року (отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, , МФО 820172, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, р/р UA0015950).

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у Кобеляцькому районі Полтавської області повернути ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , шляхом списання з р/р UA0016160, УК у Кобеляцькому районі 22030101, код отримувача 38012473, код банку отримувача 899998, Банк отримувача: Казначейство України 50 % від сплаченої суми судового збору 2050,30 грн, що становить 1147,51 (одна тисяча сто сорок сім гривень п`ятдесят одну копійку) грн. згідно квитанції № 29180 від 15 січня 2020 року.

Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_10 сплачений судовий збір в розмірі 780,40 (сімсот вісімдесят гривень сорок копійок) грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 122,38 (сто двадцять дві гривні тридцять вісім копійок) грн. сплаченого судового збору.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 244,77 (двісті сорок чотири гривні сімдесят сім копійок) грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Сторони:

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_2 ;

Відповідачі: - ОСОБА_3 , 1942 р.н., РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_16 , 1993 р.н., РНОКПП НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_4 ;

Третя особа, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканець

АДРЕСА_5