Справа № 2-2803/98
Номер провадження 4-с/404/9/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Піскун Володимир Миколайович, Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, просив:

- зобов`язати державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Піскуна Володимира Миколайовича скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 січня 2012 року, яка ним винесена та якою накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 12101971 (зареєстровано: 27 січня 2012 10:41:36 за №12101971 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 25009, Кіровоградська область, м. Кіровоград, вул. Габдрахманова, 3; підстави обтяження: постанова про арешт майна боржника, та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 27 січня 2012 Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ (Піскун); об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_1 ; обтяжував: Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ);

- в разі встановлення судом, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), відповідно до ч. 3 ст. 450 ЦПК України зобов`язати Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 січня 2012 року, яка ним винесена та якою накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 12101971 (зареєстровано: 27 січня 2012 10:41:36 за №12101971 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 25009, Кіровоградська область, м. Кіровоград, вул. Габдрахманова, 3; підстави обтяження: постанова про арешт майна боржника, та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 27 січня 2012 Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ (Піскун); об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_1 ; обтяжував: Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ).

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що 24 лютого 2020 року скаржник звернувся до суду з позовом до Фортечного відділу ДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування арешту з нерухомого майна.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2020 року у відкритті провадження у справі №404/1197/20, провадження №2/404/337/20 за вказаним позовом відмовлено, роз`яснено, що він має право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, на загальних підставах в порядку розділу VІІ (ст. 447-453) ЦПК України, саме зі скаргою.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18 лютого 2020 року за номером інформаційної довідки 200687216 на підставі постанови про арешт майна боржника, та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 27 січня 2012 року Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 12101971 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , співвласником якого є він ОСОБА_1 .

29 січня 2020 року заявник звернувся до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з заявою про звільнення мана з під арешту.

На його заяву отримав відповідь Фортечного відділу ДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за №39061 від 12 лютого 2020 року, згідно якої виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2803 від 11 травня 1998 р. Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , в рамках якого 27 січня 2012 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, завершено по п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено виконавчий документ за належністю до іншого відділу ДВС. Повідомити більш детальну інформацію та надати постанову від 27 січня 2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження неможливо, у зв`язку з тим, що відповідно до п.п. 3.19, 3.20 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, яка діяла на той період часу строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становив 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Запропоновано звернутись до суду.

На його звернення до Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 10 червня 2019 року відділом повідомлено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження 27 грудня 2017 року державним виконавцем керуючись п. 2 ч. 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню №31913619 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Постанова про арешт майна боржника державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не виносилась.

Вважає, що державним виконавцем не були дотримані вимоги норм закону та арешт на нерухоме майно, накладений на підставі постанови Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголення заборони на його відчуження від 27 січня 2012 року не був знятий.

Зазначено, що станом на сьогодні він позбавлений можливості продати, обміняти або здійснити будь-які не заборонені законодавством дії щодо частини своєї квартири.

Заявник в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Представник заявника направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вимоги скарги просив задовольнити.

Стягувач та представник державної виконавчої служби в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скаргу слід задовольнити, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Кіровському ВДВС Кіровоградського МУЮ перебувало виконавче провадження з виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 1998 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18 лютого 2020 року за номером інформаційної довідки 200687216 на підставі постанови про арешт майна боржника, та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 27 січня 2012 року Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 12101971 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , співвласником якого є ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Фортечного відділу ДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за № 39061 від 12 лютого 2020 року, виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2803 від 11 травня 1998 р. Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , в рамках якого 27 січня 2012 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, завершено по п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено виконавчий документ за належністю до іншого відділу ДВС. Повідомити більш детальну інформацію та надати постанову від 27 січня 2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження неможливо, у зв`язку з тим, що відповідно до п.п. 3.19, 3.20 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, яка діяла на той період часу строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становив 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Запропоновано звернутись до суду.

Згідно листа Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 10 червня 2019 року повідомлено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження 27 грудня 2017 року державним виконавцем керуючись п. 2 ч. 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню № 31913619 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Постанова про арешт майна боржника державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не виносилась.

Згідно листа заступника начальника Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому від 12 червня 2020 року, відділ повідомляє, що станом на 12 червня 2020 року відкриті виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 на виконанні у відділ не перебувають. Перевіркою ВП-Спецрозділ Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2803 від 11 травня 1998 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , в рамках якого 27 січня 2012 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яке завершено по п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено виконавчий документ за належністю до іншого відділу ДВС. Повідомити більш детальну інформацію та надати постанову від 27 січня 2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження неможливо, у зв`язку з тим, що відповідно до п.п. 3.19, 3.20 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, яка діяла на той період часу строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становив 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, до суду або іншого органу (посадовій особі, який його видав.

У відповідності до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно із п. 3, ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте, державним виконавцем не вчинено відповідних дій щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ст.ст. 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту ст. 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Суд приймає до уваги єдиний доказ, наданий учасниками справи, у вигляді інформації, що міститься у Автоматизованій системі виконавчих проваджень, яка не вказує на наявність підстав для збереження чинності застосованого державним виконавцем обтяження.

Зважаючи на знищення матеріалів виконавчого провадження, суд позбавлений можливості дослідити обставини та дати належну правову оцінку діям державного виконавця при прийнятті ним рішення про обтяження майна боржника, наявності чи відсутності підстав для його застосування тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Нормами ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Загальна Декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950) визначають наступне. Ст. 17 Загальної декларації проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Ст. 1 Протоколу № 1 (1952) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

В сенсі наведених обставин та викладених норм суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленої скарги.

Керуючись статтями 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Піскун Володимир Миколайович, Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 - задовольнити.

Зобов`язати начальника Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 січня 2012 року, якою накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 12101971 (зареєстровано: 27 січня 2012 10:41:36 за №12101971 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 25009, Кіровоградська область, м. Кіровоград, вул. Габдрахманова, 3; підстави обтяження: постанова про арешт майна боржника, та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 27 січня 2012 Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ (Піскун); об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_1 ; обтяжував: Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 23.10.2020 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова