КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 363/3821/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/12052/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Чірков Г.Є.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

13 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Максюк І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоя Лідія Андріївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та скасування виданих свідоцтв про право на спадщину,-

В С ТА Н О В И В :

Увересні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоя Л.А. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та скасування виданих свідоцтв про право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 4 жовтня 2019 року залучено до участі в якості позивача правонаступника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 .

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулась із уточненою позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоя Л.А. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та скасування виданих свідоцтв про право на спадщину.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний син ОСОБА_3 - ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45501479 від 21 жовтня 2016 року приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоя Л.А. зареєструвала спадкову справу № 59683391.

Маючи намір прийняти спадщину, 16 серпня 2018 року ОСОБА_3 оформила заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, а також оформила довіреність на представника ОСОБА_6 для подачі даної заяви та отримання документів від приватного нотаріуса по місцю відкриття спадщини, оскільки ОСОБА_3 фактично була прикута до ліжка, тому вказані документи оформлювалися за місцем фактичного перебування ОСОБА_3

28 серпня 2018 року Представником ОСОБА_3 подано заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоя Л.А., проте в той же день, приватний нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій через пропуск встановленого законодавством строку на прийняття спадщини.

Відповідно до інформаційної довідки № 136317962 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та отриманої інформації було виявлено, що ОСОБА_1 , яка була за час життя дружиною померлого рідного сина ОСОБА_3 , отримала свідоцтво про право на спадщину № 1037 від 1 серпня 2017 року на квартиру та свідоцтво про право на спадщину № 1040 від 1 серпня 2017 року на автомобіль.

Посилаючись на поважність причин у ОСОБА_3 щодо пропущеного строку для прийняття спадщини, а саме - тяжке тривале захворювання, інвалідність І групи, неможливість самостійно пересуватися та взагалі фактична прикутість до ліжка, смерть чоловіка та рідного сина, важкі захворювання які мають характер різних форм склерозу та тяжкі душевні страждання, будучи донькою померлої ОСОБА_3 , позивач просила визначити додатковий строк тривалістю один місяць та скасувати видані приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоєю Л.А свідоцтва про право на спадщину № 1037 та №1040 від 1 серпня 2017 року.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28 липня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоя Л.А. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та скасування виданих свідоцтв про право на спадщину задоволено частково.

В порядку правонаступництва після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 встановлено її спадкоємиці ОСОБА_2 додатковий строк в один місяць, з часу набрання цим рішенням законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_5 .

В задоволені решти позовних вимог відмовлено та вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду від 28 липня 2020 року в частині надання в порядку правонаступництва після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, вважаючи, що судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_5 відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 та на автомобіль. В передбачений законом строк вона звернулась до приватного нотаріуса Вишгородського нотаріального округу Київської області Фої Л.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_7 подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_8 .

Мати спадкодавця - ОСОБА_3 знала про те, що вона прийняла спадщину, однак в передбачений законом шестимісячний строк до нотаріуса не звернулась, оскільки не мала такого бажання, тому 1 серпня 2017 року вона - ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину, а саме на спадкові квартиру та автомобіль.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 і сестрою ОСОБА_5 , тобто, відповідно до статті 1262 ЦК України, позивач відноситься до другої черги спадкоємців щодо майна ОСОБА_5 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був сином ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с. 45).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки HYNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_2 .

21 жовтня 2016 року дружина померлого ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 .

У зв`язку з чим приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоєю Л.А. була заведена спадкова справа № 87/2016 року.

ОСОБА_9 - донька померлого ОСОБА_5 21 жовтня 2016 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1

1 серпня 2017 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоєю Л.А. видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки HYNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 55-56).

28 серпня 2018 року ОСОБА_10 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5

28 серпня 2018 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоєю Л.А., ОСОБА_10 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини із спадкоємцем не проживала та протягом строку встановленого ЦК України відповідну заяву про прийняття спадщини за законом у відповідні органи нотаріату не подала (а.с. 18-19).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 по справі не встановлено.

З довідки МСЕК серії АВ № 0434571 встановлено, що ОСОБА_3 з 29 жовтня 2015 року довічно є інвалідом першої групи у зв`язку з загальним захворюванням та потребує стороннього догляду (а.с. 7).

Згідно довідки КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровського району м. Києва» (без дати) ОСОБА_3 лежить, з ліжка майже не підводиться. Більше 2-3 метрів без сторонньої допомоги не пересувається (а.с. 23).

16 серпня 2018 року ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_6 оформити її права на спадщину, що залишилась після смерті її сина ОСОБА_11 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дану довіреність посвідчено державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Давидовою Т.М., у якій зазначено, що у зв`язку з похилим віком довіреність підписується за місцем перебування ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

28 серпня 2018 року ОСОБА_3 подала особисто заяву про прийняття спадщини, державномунотаріусу за адресою свого місця перебування, а саме: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з відмовою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоєю Л.А., 24 вересня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та скасування виданих свідоцтв про право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 21січня 2019 року(а.с. 85).

ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 24 січня 1967 року (а.с. 62).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 3 липня 2019 року ОСОБА_12 4 липня 1987 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 та змінила прізвище з ОСОБА_14 на ОСОБА_15 .

3 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3

4 жовтня 2019 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської областіОСОБА_2. залучено до справи як правонаступника ОСОБА_3 .

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 з поважних причин своєчасно не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки є інвалідом 1-ї групи та у зв`язку з важкою хворобою самостійно не пересувалася і потребувала догляду та допомоги, що змусило її отримувати сторонню допомогу в оформленні заяви з викликом державного нотаріуса за місцем свого проживання, тому в порядку правонаступництва ОСОБА_2 встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Проте, з таким висновком судупогодитись не можна, з огляду на наступне.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19), від 26 лютого 2020 року у справі №286/27/18 (провадження №61-39817св18).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач на підтвердження своїх вимог посилалась на: довідкуМСЕК серії АВ № 0434571, довідку КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровського району м. Києва», виписку із медичної карти стаціонарного хворого 4966/2207, де вбачається, що ОСОБА_3 мала тривалу хворобу, довічно булаінвалідом першої групи та фактично була прикута до ліжка.

Однак, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 була обізнана про смерть сина і про звернення відповідача із заявою про прийняття спадщини та отримання нею свідоцтв про право на спадщину за законом, проте не мала бажання звертатись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини до серпня 2018 року.

Як пояснили в судовому засіданні апеляційного суду сторони, питання про звернення ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після сина, було порушено після виникнення спору щодо орендної плати від здачі в оренду спадкової квартири.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що фактично ОСОБА_3 протягом встановленого законом строку мала об`єктивну можливість подать заяву при прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 , але не вчиняла таких дій у зв`язку з відсутністю намірів приймати спадщину.

Після подачі позову про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла.

Свою частку в спадщині не прийняла, оскільки на момент її смерті справу про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини судом розглянуто не було.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо надання ОСОБА_2 , як спадкоємцю і правонаступнику ОСОБА_3 , яка не встигла реалізувати своє право на спадщину у зв`язку зі смертю, додаткового строку на прийняття спадщини, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 у своїй позовній заяві посилається на те, що вона має право на спадкування після смерті матері - ОСОБА_3 та просить визначити їй додатковй строк на прийняття спадщини після брата - ОСОБА_5 .

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

При цьому, спадкова трансмісія виникає у межах шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Тобто смерть спадкоємця, який би мав право на спадщину, має наступити в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця. Право на прийняття спадщини за спадковою трансмісією переходить до спадкоємців цієї особи у межах строків для прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину і помер після спливу строку, встановленого для її прийняття, спадкова трансмісія не застосовується. У такому випадку вважається, що спадкоємець відмовився від прийняття спадщини шляхом юридичної бездіяльності.

Щодо переходу до спадкоємця права на подання позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку трансмісії за аналогією закону, колегія суддів вважає, що статтею 1276 ЦК України передбачено перехід права на прийняття спадщини спадкоємця, який не встиг її прийняти внаслідок смерті в межах строку для прийняття спадщини, а не перехід права на подання позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Право спадкоємця (матері) прийняти спадщину не перейшло до їївласних спадкоємців.

Правовий аналіз змісту правовідносин, що випливають із неприйняття спадщини спадкоємцем, який не встиг її прийняти внаслідок смерті в межах строку для прийняття спадщини і правовідносин, які випливають із неприйняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини не дає підстав для висновку, що такі правовідносини подібні за змістом, а тому відсутні підстави для застосування аналогії закону, передбаченої статтею 8 ЦК України.

Оскільки позивач не є спадкоємцем першої черги померлого брата ОСОБА_5 і не має права на подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_3 - мати померлого не прийняласпадщину у встановлений строк, то підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає, незалежно від причин пропуску такого строку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у позові.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом № 1037 від 1 серпня 2017 року на квартиру АДРЕСА_1 , яке видане ОСОБА_1 та свідоцтва про право на спадщину за законом № 1040 від 1 серпня 2017 року на автомобіль HYUNDAIмоделі TUCSON, держномер НОМЕР_2 , яке видане ОСОБА_1 , в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не перевірялось.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 липня 2020 року в частині задоволених позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 16 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді