Справа № 703/2573/20
19 жовтня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань Бондаренко А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Смілянської міської ради як органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
03 серпня 2020 року Виконавчий комітет Смілянської міської ради як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2005 року народження, та малолітнього сина ОСОБА_3 , 2007 року народження; стягнути з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2005 року народження, та малолітнього сина ОСОБА_3 , 2007 року народження, на користь закладу, в якому будуть перебувати діти, або на особу, на утриманні якої будуть перебувати діти, у розмірі 1/3 всіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття.
Позов обґрунтовує тим, що комісія з питань захисту прав дитини 16 липня 2020 року розглянула матеріали щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2005 року народження, та малолітнього сина ОСОБА_3 , 2007 року народження. Вказані діти в службі у справах дітей взяті на облік як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, оскільки мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо їх виховання та утримання. ОСОБА_1 веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та не забезпечує належні умови проживання та виховання синів. 28 січня 2020 року до служби у справах дітей надійшло подання від НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 - колегіум», в якому повідомлено, що ОСОБА_1 не приділяє належної уваги вихованню та утриманню сина ОСОБА_3 , на дзвінки класного керівника не відповідає, батьківські збори не відвідує. ОСОБА_3 часто не відвідує школу, домашні завдання не виконує, має неохайний зовнішній вигляд. Працівниками служби у справах дітей неодноразово проводились профілактичні бесіди з ОСОБА_1 , під час яких вона попереджалася про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно синів, але позитивних результатів це не дало. ОСОБА_1 і надалі продовжувала вести асоціальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями та не спромоглась забезпечити належні умови проживання та виховання синів, внаслідок чого ОСОБА_3 19 лютого 2020 року був тимчасово влаштований в патронатну сім`ю з метою подальшого повернення матері після подолання нею складних життєвих обставин, а саме: влаштування на роботу, зміну соціального оточення, створення належних умов для приживання сина.
ОСОБА_1 перебуває під соціальним супроводом з 24 лютого 2020 року. Старший син ОСОБА_2 перебував у спеціальній ЗОШ-інтернат цілодобово, проте повернення ОСОБА_2 з навчального закладу, в зв`язку з настанням карантину, виявило ряд додаткових проблем, а саме: умови проживання рожини не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, ОСОБА_1 продовжує зловживати спиртними напоями. ОСОБА_2 досі не має паспорту, мати не вміє наповнювати день дітей, в результаті чого діти не лише відстають в розвитку від однолітків, а й не мають достатніх навичок соціалізації. Ігнорування умов виконання супроводу та небажання змінювати спосіб життя призвело до погіршення ситуації в родині, внаслідок чого 28 травня 2020 року під час розпивання алкогольних напоїв, ОСОБА_1 отримала травму та була госпіталізована. Цього ж дня, ОСОБА_2 був влаштований в патронатну сім`ю. ОСОБА_3 під час проведення проективних методик маму біля себе не зображує зовсім. Значним для нього продовжує залишатись покійний батько. Про маму говорить з розумінням, що вона веде ризикований спосіб життя, не усвідомлює цього і їй ніхто не зможе допомогти. Під час моделювання майбутнього прослідковується небажання повернення в соціальне оточення матері. Самостійно жодного разу не виявив бажання зустрітися з мамою чи зателефонувати їй. Для ОСОБА_2 не було створено умов всебічного розвитку, він переживає власну не значимість, його самооцінка занижена, він часто не встановлює адекватні між особисті стосунки. На даний час найближчими людьми для нього є брат ОСОБА_3 та бабуся, а також патронатний вихователь. В ході роботи хлопець практично не повертається до образу матері, наголошуючи, що мати не цікавиться його життям. ОСОБА_2 кілька разів приїздив до будинку матері, за попередньою домовленістю з нею, та був дуже розчарований, що його ніхто не чекав. За час перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у патронатній сім`ї мати бачилася з ними двічі за ініціативи соціальних служб, сама ж ініціативи щодо зустрічі з дітьми не проявляла.
Постановою суду від 07 квітня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх дітей. Також вона неодноразово попереджалася про можливість позбавлення батьківських прав відносно дітей, проте своє байдуже ставлення до долі дітей не змінює. ОСОБА_1 запрошувалась до служби у справах дітей, з нею проводилися бесіди про виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей, при цьому на засідання комісії, на якому розглядалося питання про доцільність позбавлення її батьківських прав, не з`явилася.
Відповідно до ст.164 СК України, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своїх дітей, орган опіки та піклування вважає, що існують підстави для позбавлення її батьківських прав відносно них, та стягнення з неї аліментів на їх утримання, в зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою судді від 19 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначеного справу до судового розгляду.
Представник позивача виконавчого комітету Смілянської міської ради як органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу її проживання, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не направила.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Смілянським міськрайонним управлінням юстиції Черкаської області відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла 23 лютого 2005 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_2 , 2005 року народження, актовий запис №81 (а.с.6).
Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 09 січня 2008 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , 2007 року народження, актовий запис №7 (а.с.9).
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 27 лютого 2017 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області, у віці 34 роки, про що 27 лютого 2017 року складено відповідний актовий запис №166 (а.с.10).
Під час судового розгляду, шляхом дослідження матеріалів цивільної справи, встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.
Згідно ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.
Згідно ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.
Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Як вбачається з копії подання №01-05/35 від 28 січня 2020 року, директор НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №3 - колегіум» Смілянської міської ради Черкаської області повідомила начальника служби у справах дітей про те, що мати ОСОБА_1 не приділяє належної уваги вихованню ОСОБА_3 , учня 6-А класу, а саме: на дзвінки класного керівника, заступника директора школи відповідає не завжди, батьківські збори не відвідує. Учень почав часто не відвідувати школу, не попереджаючи про це класного керівника, мотивуючи тим, що захворів. Зовнішній вигляд ОСОБА_3 не охайний, домашні завдання не виконуються. Так, 28 січня 2020 року він знову не з`явився в школу. Мати не повідомила причину відсутності дитини. Додзвонившись до учня він сказав, що захворів, в зв`язку з чим адміністрацією закладу вирішено відвідати сім`ю вдома за адресою: АДРЕСА_1 . В цей день заступник директора та класний керівник прийшли о 10 годині 20 хвилин за вказаною адресою, однак двері ніхто не відчинив, на дверях висів замок, проте штовхнувши двері вони відчинилися, так як були підперті шваброю з внутрішньої сторони. Гукаючи дитину до них ніхто не вийшов, але звуки, що хтось знаходиться в будівлі чулись. Стан подвір`я жахливий, сміття розкидане по всій території. Просили допомоги у вирішенні питання щодо належного перебування дитини у сім`ї та виконання матір`ю батьківських обов`язків (а.с.11).
10 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до начальника служби у справах дітей з заявою, в якій повідомила, що вона попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно її дітей ОСОБА_3 , 2007 року народження, та ОСОБА_2 , 2005 року народження, який навчається в спеціальній школі інтернат. Батько ОСОБА_3 помер три роки тому, відносно ОСОБА_2 вона є одинокою матір`ю. Вже три роки проживає за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , з матір`ю ОСОБА_12 , 1960 року народження, працює неофіційно. Виховувати їй допомагає її тітка ОСОБА_13 , ОСОБА_3 ночує в неї. До 17 лютого 2020 року наведе порядок в будинку, де вони проживають (а.с.19).
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного та затвердженого начальником служби у справах дітей 19 лютого 2020 року, комісією у складі головного спеціаліста служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Кугота В.Ф. та головного спеціаліста - юрисконсульта служби у справах дітей Смаляного, на підставі заяви ОСОБА_1 від 10 лютого 2020 року, обстежено умови проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що подвір`я та будинок мають занедбаний вигляд, будинок не топлений, не газифікований, на час обстеження будинок зачинений на замок. Висновок: малолітній ОСОБА_3 , 2007 року народження, залишився без піклування батьків та потребує невідкладного влаштування на тимчасове проживання до патронатної родини (а.с.26).
21 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до начальника служби у справах дітей з заявою, в якій зазначила, що вона повідомлена та погоджується, що її син ОСОБА_3 тимчасово перебуватиме в патронатній сім`ї. Зобов`язалася навести лад у хаті та співпрацювати з соціальними службами на повернення дитини. Попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с.20).
Листом №121/02-16 від 25 лютого 2020 року начальник служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради звернулася до начальника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, в якому просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за неналежно виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього сина ОСОБА_3 , 2007 року народження, оскільки вона зловживає алкогольними напоями, веде антигромадський спосіб життя, не створює належних умов для виховання та утримання свого малолітнього сина, не забезпечує його належний догляд, в зв`язку з чим він часто не відвідує школу без поважних причин, не виконує домашні завдання, має неохайний вигляд, до школи приходить в брудному подертому одязі, внаслідок чого був тимчасово влаштований в сім`ю патронатного вихователя (а.с.23).
Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 квітня 2020 року, яка набрала законної сили 21 квітня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді попередження, за те, що вона 21 лютого 2020 року близько 15 години 00 хвилин ухилилася від виконання своїх передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній опинився в складних життєвих обставинах (а.с.25).
Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 02 березня 2020 року №58 «Про влаштування малолітньої дитини на тимчасове виховання до сім`ї патронатного вихователя» вирішено влаштувати терміном на три місяці малолітнього ОСОБА_3 , 2007 року народження, який взятий на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, на тимчасове виховання до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_16 (а.с.17).

Листом №127 від 28 травня 2020 року «Про соціальний випадок в родині ОСОБА_1 » директор Смілянського міського центру соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді повідомив начальника служби у справах дітей про те, що ОСОБА_1 перебуває під соціальним супроводом з 24 лютого 2020 року. План соціального супроводу включає себе заходи щодо відновлення родини для молодшого сина ОСОБА_3 , який влаштований в патронатну родину. Старший син ОСОБА_2 залишився в родині мами, проте перебуває в спеціальній ЗОШ-інтернат цілодобово. З настанням карантину, ОСОБА_2 повернувся додому в умови, які не відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Зв`язок з родиною впродовж 2-х тижнів підтримувався дистанційно, мама постійно повідомляла, що в них ситуація стабільна, всі здорові. Під час здійснення планового виходу в родину було виявлено, що умов для проживання дитини неналежні, зокрема, в будинку брудно, холодно, сиро, відсутні продукти харчування, на кухні залишки після алкогольних посиденьок. Сам хлопець був у брудному одязі, не охайний. Виявлено, що неповнолітній ОСОБА_2 значно відстає в розвитку від своїх одноліток, хоч хронічних хвороб чи інвалідності не має. Хлопець має мінімальні навички догляду за тілом та своїми речами. Окрім того, жінка не переоформила соціальні виплати на дитину з січня 2020 року, мотивуючи відсутністю в неї часу. З тих пір ОСОБА_1 перебувала в опорі, не пускала додому спеціаліста, який веде випадок, телефони були заблоковані. Спілкування було несистематичним і до ведення випадку прийшлось залучити адміністрацію спеціальної ЗОШ-інтернат, в якій навчається ОСОБА_2 . З середини травня жінка разом з ОСОБА_2 до знайомих за межі міста і зв`язок з нею обірвався остаточно. Повернулася в Смілу вона 25 травня і ситуація знову погіршилася. Під час розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_1 отримала травму і була госпіталізована (а.с.13).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 28 травня 2020 року комісією у складі головного спеціаліста служби у справах дітей ОСОБА_19, начальника відділу соціальної роботи Смілянського МЦСССДМ ОСОБА_18 та інспектора з ЮПСП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_20, на підставі усного повідомлення начальника відділу соціальної роботи Смілянського МЦСССДМ ОСОБА_18 , обстежено умови проживання дитини в сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що умови для проживання незадовільні, помешкання не прибране та потребує косметичного ремонту, повітря важке, затхле. В кімнаті дитини не прибрано, змінних речей для дитини не має. Також встановлено, що мати ОСОБА_1 перебуває в хірургічному відділенні Смілянської міської лікарні. З родичів у будинку залишилася бабуся ОСОБА_12 , 1960 року народження, яка перебувала в нетверезому стані разом з співмешканцем ОСОБА_1 та сусідом. Комісія прийшла до висновку, що дитина фактично залишилась без батьківського піклування. ОСОБА_2 було пояснено, що він не може далі залишатися без нагляду матері. Дитину влаштовано до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_16 (а.с.27).

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 11 червня 2020 року №171 «Про влаштування малолітньої дитини на тимчасове виховання до сім`ї патронатного вихователя» вирішено влаштувати з 28 травня 2020 року терміном на три місяці неповнолітнього ОСОБА_2 , 2005 року народження, на тимчасове виховання до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_16 (а.с.18).

Листом №349/02-16 від 05 червня 2020 року в.о. начальника служби у справах дітей повідомила начальника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, в якому просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за неналежно виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2005 року народження, оскільки вона зловживає алкогольними напоями, веде антигромадський спосіб життя, не створює належних умов для виховання та утримання свого неповнолітнього сина, не забезпечує його належний догляд. ОСОБА_2 навчався в Смілянській спеціальній ЗОШ - інтернат, де перебував цілодобово. З настанням карантину ОСОБА_2 повернувся додому, в умови, які не відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Будинок потребує ремонту. В кімнатах не прибрано, брудно, сиро, не помитий посуд, повітря затхле, в будинку стійкий сморід. В ніч на 28 травня 2020 року під час розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_1 отримала травму та була госпіталізована, після чого ОСОБА_2 був тимчасово влаштований в сім`ю патронатного вихователя (а.с.24).

Листом №161 від 01 липня 2020 року «Про соціальний випадок в родині ОСОБА_1 » директор Смілянського міського центру соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді повідомив начальника служби у справах дітей про те, що ОСОБА_1 підписала та погодила план соціального супроводу і перший час впродовж березня йшла на контакт зі спеціалістом, який є кейс менеджером випадку. Проте, повернення ОСОБА_2 зі школи-інтернату, в зв`язку з настанням карантину, стало своєрідним каталізатором та проявило ряд додаткових проблем, а саме: умови проживання родини не відповідають санітарно-гігієнічним нормам; ОСОБА_1 продовжує зловживати спиртними напоями; неповнолітній ОСОБА_2 досі не має паспорту та реєстрації місця проживання; ОСОБА_1 не вміє наповнювати день дітей, в результаті чого діти не лише відстають в розвитку від одноліток, а й не мають достатніх навичок соціалізації, зокрема, ОСОБА_2 може цілий день провести «в телефоні». За наполегливим втручанням спеціаліста, жінка робила деякі кроки для виконання плану соціального супроводу, зокрема, зробила генеральне прибирання в кімнатах, визначила конкретні кроки для покращення якості проведення дозвілля з дітьми та почала їх втілювати, проте лише з ОСОБА_2 і лише кілька днів. В той же час, вона жодного разу не ініціювала зустрічі з ОСОБА_3 та не телефонувала йому. З квітня жінка почала ухилятися від зустрічі зі спеціалістом, не відповідала на телефонні дзвінки, разом з сином була відсутня за місцем проживання близько 10 днів. Ігнорувала умови виконання плану супроводу та небажання змінювати спосіб життя в травні призвело до погіршення ситуації в родині та отримуванням жінкою травми. Як результат, старший син ОСОБА_2 був також влаштований до патронатної служби. Єдина зустріч мами з дітьми відбулася в приміщенні ЦСССДМ. ОСОБА_1 відразу ж повідомила, що погано себе почуває і тому довго бути присутня не зможе. Побачення було досить напружене, ні діти, ні мама не знали як себе вести, не могли знайти тему для розмови. Дата наступної зустрічі в той день визначена не була. Мама зазначила, що зателефонує коли зможе зустрітися, так і по цей день не зателефонувала. З метою підвищення батьківського потенціалу, ОСОБА_1 було рекомендовано пройти навчання за 13 компонентною тренінговою програмою «Відповідальне батьківство», проте жінка відвідала лише одне вступне заняття. З тих пір і досі ОСОБА_1 на зв`язок не виходила, під час відвідування дома - відсутня, на повідомлення не відповідає. Такий стан справ свідчить про небажання ОСОБА_1 змінювати спосіб життя та ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.с.13-14).

Листом №171 від 09 липня 2020 року «Про роботу психолога з неповнолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 » директор Смілянського міського центру соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді повідомив начальника служби у справах дітей про те, що з ОСОБА_3 , 2007 року народження, та ОСОБА_2 , 2005 року, відбулося кілька зустрічей з психологом Центру починаючи з моменту влаштування дітей в родину патронатного вихователя. ОСОБА_3 під час проведення проективних методик маму біля себе не зображує зовсім. Значним для нього продовжує залишатись покійний батько. Про маму говорить з розумінням, що вона веде ризикований спосіб життя, не усвідомлює цього і їй ніхто не зможе допомогти. Під час моделювання майбутнього прослідковується небажання повернення в соціальне оточення матері. Самостійно жодного разу не виявив бажання зустрітися з мамою чи зателефонувати їй. ОСОБА_2 зазначав, що мами постійно не має вдома, а часто вона буває у стані алкогольного сп`яніння. Згідно результатів проективних методик з`ясовано, що для ОСОБА_2 не було створено умов всебічного розвитку, він переживає власну не значимість, його самооцінка занижена, він часто не встановлює адекватні між особисті стосунки. На даний час найближчими людьми для нього є брат ОСОБА_3 та бабуся, а також патронатний вихователь. В ході роботи хлопець практично не повертається до образу матері, наголошуючи, що мати не цікавиться його життям. ОСОБА_2 кілька разів приїздив до будинку матері, за попередньою домовленістю з нею, та був дуже розчарований, що його ніхто не чекав. Висновок: у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не сформована безпечна прив`язаність до матері ОСОБА_1 (а.с.15-16).

02 липня 2020 року ОСОБА_16 звернувся до начальника служби у справах дітей з заявою, в якій зазначив, що в його сім`ї тимчасово виховуються ОСОБА_3 , 2007 року народження, та ОСОБА_2 , 2005 року народження. Їх мати ОСОБА_1 за час перебування дітей в його сім`ї, бачилася з ними двічі за ініціативи соціальної служби. Сама вона ініціативи щодо зустрічі з дітьми не проявляла. Він сам їй телефонував та нагадував про ОСОБА_3 (березень 2020 року), спонукаючи її до дій на повернення дитини, але сталося та, що в травні 2020 року йому передали ОСОБА_2 (а.с.21).

Згідно довідки - характеристики, виданої головою кварткому 07 липня 2020 року, ОСОБА_1 , 1980 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодружена, має двох неповнолітніх дітей, веде аморальний спосіб, життя. Постійно знаходиться в нетверезому стані. Дітям ніякої уваги та виховання не надає. На сусідські зауваження не реагує (а.с.22).

При цьому, будь-яких доказів, які свідчать про те, що відповідач виховує дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готує їх до самостійного життя, забезпечує належний рівень проживання, матеріали цивільної справи не містять, та відповідачем не надані.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач виховуванням дітей ОСОБА_2 , 2005 року народження, та ОСОБА_3 , 2007 року народження, не займається, про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, здобуття дітьми повної загальної середньої освіти не забезпечує, до самостійного життя їх не готує, матеріально їх не утримує та достатній рівень життя не забезпечує, в зв`язку з чим ухиляється від виконання своїх передбачених чинним законодавством України обов`язків.

При цьому, відповідач, яка особисто отримала копію позовної заяви з додатками, в зв`язку з чим достовірно усвідомлювала вимоги позивача, що ставляться вирішення суду, зокрема, щодо позбавлення її батьківських прав по відношення до її синів, жодних дій, направлених на відстоювання своїх батьківських прав щодо дітей не вчинила, у судові засідання жодного разу не з`явилася, що, на думку суду, свідчить про незацікавленість у вирішенні спору на її користь та байдужість як по відношення до своїх батьківських прав, так і по відношення до долі своїх дітей.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ч.3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною;по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.п.94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09).

Європейський Суд з прав людини зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), (заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю.

Пленум Верховного Суду України у пункті 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини, лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вказану позицію висловив ЄСПЛ, зазначивши, що суд, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, повинен був, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (справа «Шульц проти Польщі» (Schultzv. Poland), № 50510/99, від 08 січня 2002 року; «Реммо і Узункая проти Німеччини» (RemmoandUzunkayav. Germany), № 5496/04, від 20 березня 2007року; та «Полашек проти Чеської Республіки» (Polasekv. CzechRepublic), № 31885/05, від 08 січня 2007року).

Статтею 19 СК України передбачено, що рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом 10 днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого ч. 1ст. 170 цього Кодексу. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним - обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до рішення №233 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 » від 23 липня 2020 року виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , 1980 року народження, відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2005 року народження, та малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідає інтересам дітей та є доцільним (а.с.28).

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , 1980 року народження, відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2005 року народження, та малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є додатком до рішення виконкому від 23 липня 2020 року №233, відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2005 року народження, та малолітнього сина ОСОБА_3 , 2007 року народження, відповідає інтересам дітей та є доцільним (а.с.29-30).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду встановлено факт невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 відносно до своїх дітей: синів ОСОБА_2 , 2005 року народження, та ОСОБА_3 , 2007 року народження, оскільки вихованням дітей вона не займається, про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, здобуття дітьми повної загальної середньої освіти не забезпечує, до самостійного життя їх не готує, матеріальної не забезпечує, в зв`язку з чим, з метою захисту інтересів дитини, позовні вимоги виконавчого комітету Смілянської міської ради, як органу опіки та піклування, в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно вищевказаних дітей підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.2, 3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 51 Конституції України передбачено право дітей на матеріальне утримання з боку батька та право на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтями 18, 27 «Конвенції про права дитини» (ратифікованої постановою ВР України №789-XII від 27 лютого 1991 року) встановлено, що батьки несуть загальну та однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2005 року народження, та малолітнього сина ОСОБА_3 , 2007 року народження, на користь закладу, в якому будуть перебувати діти, або на особу, на утриманні якої будуть перебувати діти, у розмірі 1/3 всіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття.

Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Як вбачається з резолютивної частини позовної заяви, в ній зазначені одна вимога майнового характеру та одна вимога немайнового характеру.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Враховуючи, що позивач при зверненні до суду даною позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що його позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у загальній сумі 1681 гривня 60 копійок.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.164, 166, 167, 171, 180-183, 191, СК України, та керуючись ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Виконавчого комітету Смілянської міської ради як органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , на користь закладу, в якому будуть перебувати діти, або на користь особи, на утриманні якої будуть перебувати діти, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 03 серпня 2020 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір у загальній сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - Виконавчий комітет Смілянської міської ради як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, адреса: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності, буд.37, .

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Головуючий: Т.В. Ігнатенко