ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5217/20
Провадження № 2-о/362/94/20
У Х В А Л А

12.10.2020 року cуддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Національний науковий центр «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства», ОСОБА_2 , Державне підприємство «Житлово-експлуатаційне господарство Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства», Глевахівська селищна рада, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Глевахівської селищної ради, КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації», ПАТ «Таскомбанк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в якій просить суд встановити юридичний факт, а саме що у рішенні виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 23 лютого 2007 року № 38 допущено помилку у написанні адреси знаходження нежитлового приміщення господарського складу (інвентарний номер 10323142), а саме замість правильної адреси «по АДРЕСА_1 » зазначено невірно «по АДРЕСА_2 »; у свідоцтві про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 28.02.2007 р. Глевахівською селищною радою, допущено помилку у написанні адреси господарського складу, а саме замість правильної адреси « АДРЕСА_3 »; в Договорі купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 15.03.2007 року державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області Павленко Н.В., в адресі місцезнаходження господарського складу, який був відчужений за цим договором, допущена помилка, а саме замість правильної адреси « АДРЕСА_3 »; за Договором купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 15.03.2007 року державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області Павленко Н.В., ННЦ «ІМЕСГ» продав, а ФОП ОСОБА_2 придбав приміщення господарського складу 1967 року будівництва, інвентарний номер 10323142, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; на підставі Акту № 1 приймання-передачі та накладної № 23 від 01.04.2007 р., складених на виконання Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 15.03.2007 року державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області Павленко Н.В., ННЦ «ІМЕСГ» передав, а ФОП ОСОБА_2 прийняв приміщення господарського складу 1967 року будівництва, інвентарний номер 10323142, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом,у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку окремого провадження суддею враховано, що ця заява повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 318 цього Кодексу.

Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями викладеними в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення".

Відповідно до вимог ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів,що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Пред`явлена заява подана з порушенням вимог ст. 318 та ст.175 ЦПК України Заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частин першої, четвертої та восьмої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Водночас, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомляє про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року). Таким чином, після публікації цього оголошення зміни, передбачені Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», пов`язані з початком функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної систем, не набувають чинності. До того ж, тестова експлуатація вказаних підсистем та модулів ЄСІТС, підключення до яких буде здійснюватися поступово, згідно з окремими наказами ДСА України, виключає їх повноцінне функціонування.

Згідно із підпунктом 15.1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Разом з тим, документ позовної заяви сформований у системі «Електронний суд», містить долучені додатки не засвідчені належним чином і які не були надіслані до суду паралельно з документами у паперовому вигляді відповідно до процесуального законодавства.

За частиною другою статті 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Отже, суд наголошує, що копії документів подаються до суду належно завіреними.

Зазначаючи про належність засвідчення копії суд вказує, що копія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Додані до позовної заяви документи всупереч вимогам п. 2 ст. 95 ЦПК України не завірені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Як вже зазначалося, заява сформована в системі «Електронний суд» і її копію разом з усіма додатками позивачем було надано в одному екземплярі, що також підлягає виправленню.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Але, в супереч зазначеним нормам законодавства позивачем при подачі позову не надано оригінал квитанції, щодо сплати судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного суддя приходить до висновку, що заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, а тому вважає, що необхідно заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не виконання вимог ухвали до встановленої дати, тобто вказані недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 44, 175, 177, 185, 293, 294, 300 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Національний науковий центр «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства», ОСОБА_2 , Державне підприємство «Житлово-експлуатаційне господарство Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства», Глевахівська селищна рада, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Глевахівської селищної ради, КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації», ПАТ «Таскомбанк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатись неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко