Номер справи 614/201/20
Номер провадження 2/623/498/2020
РІШЕННЯ

іменем України

09 квітня 2020 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Одарюка М.П.

за участю: секретаря судового засідання Костенко В.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Ізюм цивільну справу № 641/201/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Зміст позовних вимог, пояснення сторін.

04 березня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 27 листопада 1996 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від подружнього життя мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у неї відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З відповідачем спільного господарства не ведемо. Вважає, що шлюб з відповідачем розпався остаточно і примирення неможливе.

Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 просить залишити на її утриманні, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - ОСОБА_1 ( а.с.23).

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти того, щоб неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишили на вихованні ОСОБА_1 ( а.с.26).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що 27 листопада 1996 року Борівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 53.

Сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведеться, втрачені фізичні та духовні зв`язки.

У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Позивачка вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося,причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що у неї відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З відповідачем спільного господарства не ведемо. Вважає, що шлюб з відповідачем розпався остаточно і примирення неможливе.

Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивачка та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити своє шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Стосовно вимог позивачки про залишення неповнолітньої доньки на її вихованні суд зазначає наступне.

Згідно із ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Ч.1,3 ст.151 СК України передбачає, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Ст.153 СК України встановлює, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно із ч.1,2,3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1 ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, розглянувши всі наявні докази, які були надані сторонами, суд дійшов висновку, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Суд аргументує висновок тим, що питання виховання дитини та спілкування з нею одного з батьків розглядається органами опіки та піклування на підставі обставин, які мають значення для отримання належного виховання та нормального розвитку дитини.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Керуючись статтями ст.ст. 12, 13, 77,81, 141,264,265,268ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 27 листопада 1996 року Борівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 53.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу Державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачці її шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у сумі 840,80 грн.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя М.П. Одарюк