печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2020 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.,

при секретарі судових засідань - Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про заміну сторони стягувача у справі № 2-696-1/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про заміну сторони стягувача у справі № 2-696-1/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Учасники розгляду у судове засідання не з`явилися, про час, дату, місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва про розгляд справи.

Окрім цього, представником боржника ОСОБА_1 , було подано письмові заперечення в яких остання заперечувала щодо задоволення заяви, оскільки зазначені заявником обставини є недостатніми для встановлення судом факту набуття ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 31 січня 2007 року.

Також, боржник зазначає, що сам Договір факторингу № 2 від 13 лютого 2012 року не містить відомостей про те, що до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 31 січня 2007 року.

Боржник звертає увагу, що 06 лютого 2015 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» вже зверталося до суду з аналогічною заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Проте, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року (справа № 757/3387/15-ц) заяву ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про заміну сторони виконавчого провадження, залишено без задоволення.

Таким чином, з огляду на подані ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» докази, вбачається, що останнім не доведено належними та допустимими доказами перехід права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 31 січня 2007 року.

Окремо, боржник звертає увагу на безпідставність заявлених ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» вимог в частині надання ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права грошової вимоги. Оскільки, на стадії виконання судового рішення та вирішення процесуальних питань, які виникли в процесі виконання судового рішення, суд не вправі задовольняти такі вимоги. Більше того, права грошової вимоги повинні випливати з відповідних договорів, які встановлюють таке право.

З огляду на викладене, боржник вважає, що заява ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» є безпідставною та необґрунтованою та такою, що повинна бути залишена судом без задоволення.

Згідно з частиною 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами частини 1 статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Так, 21 червня 2010 року Печерським районним судом м. Києва було розглянуто справу № 2-696-1/10 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та ухвалено рішення про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» суму заборгованості.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2011 року рішення суду першої інстанції було змінено, в частині стягнення судових витрат з відповідачів скасовано з ухваленням нового рішення.

Заявник зазначає, що 13 лютого 2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до умов якого та у відповідності до глави 73 (ст. 1077-1086) Цивільного кодексу України ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» набуло статусу Нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «Укрсиббанк», включно і за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 31 січня 2007 року.

З врахуванням зазначеного, заявник просить суд замінити сторону стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на правонаступника ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», з наданням права грошової вимоги, щодо примусового виконання рішення Київського апеляційного суду від 16.02.2011 у справі №2-696/10.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено зміну кредитора у зобов`язанні на іншу особу внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з приписами частини 1 статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 (справа № 6-122цс13), заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Проте, заявник, звертаючись до суду не надав документів, які підтверджують, що боржник, за вказаним кредитним договором, повідомлялись про відступлення прав вимоги, оскільки не надано, а ні вимог до боржника, а ні повідомлень про відступлення права вимоги, які б свідчили про дотримання процедури у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

З врахуванням зазначених обставин справи, суд прийшов до висновку, що станом на день розгляду вказаної заяви суду не надано належних доказів, які б свідчили про необхідність замінити сторони стягувача.

Слід зазначити, що одним із принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, який означає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених ЦПК. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно збирати докази у даній справі, а вказані обставини в своїй сукупності вказують, на відсутність правових підстав для задоволення заяви про заміну сторони стягувача.

Керуючись ст.ст. 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про заміну сторони (стягувача) у справі № 2-696-1/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.Г. Ільєва