Справа № 457/1115/19
провадження №2/457/78/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є батьком позивачки. Постановою Трускавецького міського суду від 24 травня 2002 року ухвалено стягувати з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 від всіх видів доходів до її повноліття. На даний час вона вже повнолітня та навчається на денній платній формі навчання, а саме: є студенткою другого курсу Приватного вищого навчального закладу Університет Короля Данила, спеціальність: «Дизайн». Оплата за увесь час навчання становить 75180 грн. Оскільки вона навчається на денній формі навчання, то не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, а тому потребує матеріальної допомоги. Її середньомісячні витрати складають близько 10000 грн. Просить стягувати зі ОСОБА_1 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 5000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку - залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, у якій вказала, що просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце судового засідання належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Трускавецького міського управління юстиції, батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Постановою Трускавецького місцевого суду від 24 травня 2002 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину щомісячно, починаючи з 08 травня 2002 року і до її повноліття. На даний час ОСОБА_1 є повнолітньою. Відповідно до п. 9 Договору № 2018/Дс-17 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 31 серпня, укладеного між Приватним вищим навчальним закладом Університет ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 75180 грн.

Згідно з довідкою № 14032 від 24 вересня 2019 року, виданою Університетом короля Данила, ОСОБА_1 дійсно навчається на другому курсі факультету архітектури, будівництва та дизайну денної форми навчання за спеціальністю «Дизайн»; навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб; стипендії не отримує.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У вказаній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Згідно з ч.1 ст.182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив, що заявлений до стягнення з відповідача на користь позивача розмір аліментів в розмірі 5000 грн. щомісячно відповідає принципам співмірності та справедливості.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Отже, з урахуванням наведених вище положень міжнародного закону, що є складовою національного законодавства, безумовний обов`язок відповідача стосовно надання ним належного утримання передусім неповнолітній дитини визначає істотне обмеження можливості надання ним утримання позивачеві, як повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Натомість саме можливість надання матеріальної допомоги батьками є визначеною законом умовою їх обов`язку надання оспорюваного за предметом позову утримання повнолітній дочці, сину, які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років.

Вказаний обов`язок відповідача щодо надання утримання неповнолітній дитині є безумовним, на відміну від обов`язку надання утримання повнолітній дочці, яка продовжує навчання, що здійснюється за умови можливості платника надавати таку допомогу.

Ухвалюючи рішення, суд враховує матеріальне становище дитини, зокрема те, що вона навчається на денній формі навчання, а тому не має змоги працевлаштуватися. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання у розміні 5000 грн. щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2019 року та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду Львівської впродовж тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: В. І. Марчук