№ 336/676/20
провадження № 2/336/1338/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

01 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участі секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклувння) про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась 04.02.2020 р. до суду з вищевказаним позовом.

В позовній заяві вказує, що з 2005 р. по 2010 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу вона взяла прізвище - ОСОБА_3 , а після розірвання шлюбу позивачу було присвоєно дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї з відповідачем народився син - ОСОБА_5 .

Після розпаду родини дитина проживає разом з нею, ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків відносно сина, за час навчання у школі до закладу не приходив, батьківські збори не відвідував, шкільним життям сина не цікавився.

З 2012 р. син займається у відділенні дзюдо в Запорізькій спеціалізованій дитячо-юнацькій школі олімпійського резерву. За весь час тренувань батько дитини жодного разу до СДЮШОР не з`являвся.

Здоров`ям ОСОБА_5 батько також не цікавиться, участі в утриманні сина не приймає.

Посилаючись на те, що відповідач систематично свідомо нехтує батьківськими обов`язками по відношенню до дитини, та на ст..ст.150, 155, 164, 165 СК України, за позовом ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 14.02.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17.03.2020 р.

17.03.2020 р. закрито підготовче провадження і призначено судове засідання на 20.04.2020 р.

20.04.2020 р. розгляд справи відкладено на 01.06.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті.

01.06.2020 р. розгляд справи відкладено на 12.08.2020 р. за клопотанням представника третьої особи на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

12.08.2020 р. розгляд справи відкладено на 01.10.2020 р. за клопотанням представника позивача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник третьої особи направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення по справі відносить на розсуд суду з врахуванням позицій сторін та наданих доказів.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав.

Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача та третьої особи, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, законний і підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин:

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Ст.150 СК України передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч.ч.2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.

За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено наданим свідоцтвом про народження (а.с.9, 6,7,8).

Батько не виконує покладених на нього законом батьківських обов`язків по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дитини.

Обставини зазначені позивачем в позові підтверджені дослідженими судом письмовими доказами.

Так, згідно довідки Запорізької загальноосвітної школи І-ІІІ ступенів № 15 від 06.12.2019 р. № 356 (а.с.10), за словами класного керівника, батько ОСОБА_5 . ОСОБА_2 за час навчання дитини в школі до школи не приходив, батьківські збори не відвідував, шкільним життям сина у класного керівника не цікавився, участі в шкільному житті сина не приймав.

З довідки спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву з боротьби вільної і дзюдо № 142 від 12.12.2019 р. (а.с.11) судом встановлено, що ОСОБА_5 займаюється у відділенні дзюдо з 01.09.2012 р., на зайняття дитину приводили мати та дідусь, батько жодного разу у СДЮШОР не з`являвся, всі витрати з придбання спортивного одягу, інвентаря несе мати.

Відповідно до довідки від 27.12.2019 р., виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» (а.с.12), дитина ОСОБА_5 знаходиться під наглядом педіатричної служби з народження. У разі захворювань та профілактичних оглядів хлопчика до медичного закладу супроводжує мати або бабуся (по лінії матері). Батько дитини до амбулаторії не звертався, здоров`ям хлопчика не цікавився.

Згідно довідки Шевченківського ВДВС від 05.12.2019 р. (а.с.16) ОСОБА_2 станом на 31.10.2019 р. має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5 у розмірі 97 384,83 грн. (а.с.16).

Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітнього ОСОБА_5 .

Враховуючи, що викладені в позовній заяві твердження позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та інтереси неповнолітньої дитини, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які склалаються з судового збору в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-284, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклувння) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий), батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк