Номер провадження: 22-ц/813/1722/20
Номер справи місцевого суду: 502/717/19
Головуючий у першій інстанції Манжос Н. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 09 липня 2019 року про повернення заяви позивачу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Кілійської міської ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Кілійського районного суду Одеської області із позовною заявою та просила суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що з 18.11.2000 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , згідно актового запису № 126 у книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. Від шлюбу мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 05.11.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Позивач зазначала, що у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх обов`язків стосовно піклування та утримання спільної дитини, та зважаючи на протиправну поведінку відповідача по відношенню ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_3 , з приводу чого, позивач 24.10.2018 року зверталася до правоохоронних органів із відповідним повідомленням та його реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, вищезазначені позовні вимоги підлягають задоволенню (а.с.1-4).

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 09 липня 2019 року вирішено позовну заяву ОСОБА_1 визнати неподаною та повернути, у зв`язку із не усунення позивачем недоліків зазначених в ухвалі суду від 22 травня 2019 року та відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України (а.с.26).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою та просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дійшов невірного висновку про недодержання позивачем вимог ст. 175 ЦПК України, а саме неподання із позовною заявою до суду відповідного висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , оскільки вимоги закріпленні у вищезазначеній статті ЦПК України є конкретними та вичерпаними та не містять обов`язковості надання зазначеного в оскаржувані й ухвалі суду висновку органу опіки та піклування (а.с.27-31).

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи оскаржувану ухвалу в справі суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача не було виконано вимоги ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 22.05.2019 року, тобто не були усунуті виявлені судом недоліки, зокрема не були надані докази, які позивач повинен надати суду в обґрунтування заявлених вимог, вказаних в позовній заяві.

Разом з тим, як вбачається з тексту ухвали від 22 травня 2019 року (а.с. 22) суд визнав ключовим доказом по даній категорії справи висновок органу опіки та піклування та вказав на відсутність інформації щодо фактів звернення до органу опіки та піклування та його результат, через що, в свою чергу, констатував порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 95 СК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Оскільки право на доступ до суду не може бути обмежено будь-якою досудовою процедурою (рішення Конституційного суду України від 9 липня 2002 року справа N 1-2/2002 № 15-рп/2002 р.) у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), а висновок органу опіки та піклування може розглядатись не як доказ, а як рішення уповноваженого органу в процедурі реалізації сімейних прав, тому залишення без руху виключно з мотивів відсутності відповідного висновку та/або посилань на звернення до органу опіки та піклування, но може бути визнано таким, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України, а тому і прийняття в подальшому процесуального рішення про повернення поданого позову є таким, що підлягає скасуванню. Відповідно частина доводів апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу та на підставі ст. 379 ЦПК України направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 09 липня 2019 року про повернення заяви позивачу - скасувати. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 06 квітня 2020 року

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

12.03.2020 року м. Одеса