Єдиний унікальний номер 725/633/20
Номер провадження 2-п/725/26/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судових засідань Дем`яненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11.08.2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаною заявою в обґрунтування якої посилався на те, що не був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання в якому було прийняте заочне рішення про перегляд якого клопоче, а також йому не було відомо про те, що у своїх позовних вимог ОСОБА_2 заявляє вимогу про стягнення з нього 46300 доларів США та 3 % річних у сумі 948,69 доларів США. Вважає наведені обставини підставою для скасування заочного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.08.2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, а тому просив скасувати зазначене судове рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В судове засідання сторони не з`явились, від заявника ОСОБА_1 та його представника до суду надійшли заяви про розгляд заяви без їх участі, заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник позивача звернулась до суду з заявою про вирішення заяви без її участі та без участі позивача, просила відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заяву слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.08.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 заборгованість за договором позики в сумі 46300 доларів США, 3% річних сумі 948,69 доларів США, а також судові витрати в сумі 10510 грн. (десять тис. п`ятсот десять грн.).

За змістом ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

У відповідності до вимог ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи

З системного аналізу вище вказаних вимог процесуального законодавства вбачається, що існування сукупності доказів, які вказують на те, що неявка відповідача в судове засідання та не надання у встановлений строк відзиву (доказів на підтвердження заперечень проти позову) відбулась з поважних причин, а також докази на які він посилається по суті спору не були враховані судом при ухваленні рішення та такі докази мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що справа слухалась у відсутності відповідача, який неодноразово не з`являвся в судові засідання, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду.

Зокрема, як з матеріалів справи так і з тексту заочного рішення про перегляд якого просить ОСОБА_1 вбачається, що відповідача та його представник неодноразово звертались до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи, посилаючись на різні обставини, зокрема у зв`язку з необхідністю відповідача скористатись правовою допомогою, необхідністю ознайомлення представника відповідача з матеріалами справи, хворобою представника відповідача та такі клопотання відповідача та його представника були задоволенні судом та розгляд справи відкладено.

Таким чином, відповідач був обізнаний як з наявність даного судового спору такі і зі змістом заявлених позивачем вимог, зокрема про стягнення з нього 46300 доларів США та 3 % річних у сумі 948,69 доларів США на користь позивача.

Крім того, в судове засідання призначене судом на 20.07.2020 року відповідач не з`явився у зв`язку з карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), про що вказав у відповідній заяві про відкладення розгляду справи, при цьому заява не містить посилань на докази, що пов`язані з вказаним карантином, якими позивач обґрунтовує неможливість своєї явки до суду, враховуючи те, що заява про відкладення розгляду справи подана ним особисто через канцелярію суду 22.07.2020 року, а тому неявка відповідача в судове засідання 23.07.2020 року визнана судом неповажною.

Крім того, відповідач та його представник були належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи 11.08.2020 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що спростовує його посилання у заяві про перегляд заочного рішення про те, що він не був обізнаний про дату та час судового засідання (а/с 75, 76).

У той же час, Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

За змістом ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права

Як відзначив ЄСПЛ у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань. Особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, ЄСПЛ у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Так, інформація про час та місце розгляду даної справи є загальнодоступною, відповідні відомості публікуються на офіційному сайті суду, про стан розгляду даної справи відповідачу була забезпечена можливість дізнатись як безпосередньо в приміщенні суду так і за контактним номером телефону, останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справу шляхом направлення на його адресу судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, проте останній в судове засідання без повідомлення поважності причин неявки не з`явився.

Крім того, у своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач не посилається на докази в обґрунтування своїх заперечень проти заявлених позивачем вимог, які не були враховані судом при ухваленні заочного рішення , а також на наявність обставин які б вказували, що з того моменту коли він дізнався про наявність даного пору та до моменту ухвалення судом заочного рішення він не мав можливості подати відзив.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене, керуючись 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 287, 288, 352, 354, 355 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11.08.2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики залишити без задоволення.

Роз`яснити учасникам процесу, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України ухвала окремому оскарженню не підлягає та заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна