Справа № 694/378/20
провадження № 2/694/221/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
13.10.2020 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Сакун Д.І.,
за участі секретаря судового засідання Матвієнко А. А.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ЛМ-00524893 від 21.05.2019 у розмірі 25 117,55 грн. та понесені судові витрати.
Як на підставу позовних вимог вказано, що 21.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Мані» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ЛМ-00524893 на суму 3000,00 грн. з оплатою процентів за користування кредитом. Зазначений Кредитний договір про надання фінансового кредиту був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства: www.vashagotivochka.ua. Враховуючи те, що договір укладався відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», то примірник Кредитного договору був наданий Позичальнику в його особистому кабінеті на сайті Товариства. Клієнт здійснював заповнення заявки на сайті, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в якості обов`язкових для заповнення. Кредит було видано шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на картковий рахунок клієнта, зазначений в заявці. Кредитодавець повністю виконав взяті на себе за Кредитним договором зобов`язання, що підтверджується інформаційною довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Плетежі Онлайн» про проведення успішної видачі займу на карту ОСОБА_1 за вказаним договором в сумі 3000,00 грн.
На підставі договору факторингу від 07.08.2019 ТОВ «Лайм Мані» відступило право вимоги за кредитним договором, на користь нового кредитора, яким було ТОВ «Грін Фактор».
ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, в визначені кредитним договором строки, а саме станом на 12.03.2020 заборгованість не погасила, не сплачує нараховані у відповідності до п.1.4.1-1.4.2 Кредитного договору проценти за користування ним. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про сплату заборгованості. Загальний розмір боргу за кредитним договором №ЛМ-00524893 від 21.05.2019 та за сукупною вартістю кредиту станом на 12.03.2020 р. становить 25 117,55 грн., яка складається з: -3000,00 грн. заборгованості по сумі кредиту; - 6 960,00 грн. по процентам, з яких 960,00 нараховано відповідно до п.1.4.1 Кредитного договору, а 6000,00 грн. нараховано відповідно до п.1.4.2 Кредитного договору; -15 075,00 грн. пені, та 82,55 грн. три проценти річних від простроченої суми, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України. Позивач вказує, що вищевказана заборгованість відповідачем не погашена до цього часу.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу між суддями від 19.03.2020 року, матеріали позову передано в провадження судді ОСОБА_2 .
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Дудніченка В.М. від 30.03.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Суддю Звенигородського районного суду Дудніченка В.М. відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку з 22.05.2020 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 22.05.2020 р. призначення судді не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Гончаренко Т.В.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Гончаренко Т.В. від 06.07.2020 прийнято справу до провадження та вирішено продовжувати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Рішенням Вищої ради правосуддя № 2446/0/15-20 від 25.08.2020 року суддю Звенигородського районного суду ОСОБА_3 звільнено в зв`язку з виходом у відставку.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І.

Ухвалою суду від 08.09.2020 року було прийнято справу до провадження та ухвалено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, що підтверджується поштовим повідомленням, а також відповідач була повідомлена про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач була вчасно повідомлена про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавала, відзиву на позовну заяву та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслала.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні фактичні обставини справи.

Судом у справі встановлено, що 21.05.2019 між ТОВ «Лайм Мані» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ЛМ-00524893 в електронній формі, який підписаний сторонами електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору кредит надано строком на 16 днів до 05.06.2019, але в будь-якому разі до повного виконання позичальником своїх зобов`язань.

За умовами пункту 1.2 кредитного договору строк дії кредитного договору до 24.08.2019.

Пунктами 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 2,0 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом в межах строку, значного в пункті 1.3 цього Договору; у розмірі 2, 5 % від суми кредиту з дня наступного після закінчення строку, передбаченого пунктом 1.3 договору до дня фактичного погашення заборгованості. При цьому сторони визнають, що така зміна процентної ставки є їх двостороннім взаємним рішенням, попередньо узгодженим умовами даного пункту кредитного договору.

Згідно пунктів 1.7, 1.8 кредитного договору кредитодавец не пізніше трьох днів з дати підписання договору сторонами, надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок, вказаний позичальником. Датою повернення кредиту, так само як і датою сплати за договором вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок кредитодавця або через сервіс онлайн https://vashagotivochka.ua.

Згідно з пунктом 3.3 кредитного договору сума позики, проценти за користування позикою, штрафні санкції складають заборгованість за договором кредиту. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитодавця у строк, встановлений договором.

Відповідно до пункту 5.6 кредитного договору у випадку прострочення терміну платежу зі сплати

заборгованості, з 17 дня користування позикою нараховується пеня в розмірі 2,5 відсотка від суми залишку основного боргу за кожен день прострочення платежу до дня повної сплати.

Відповідач на час укладання договору позики булла ознайомлена з детальним розписом сукупної вартості кредиту, який є додатком № 1 до кредитного договору.

Згідно інформаційної довідки № 165/03 від 12.03.2020 на сайті VASHAGOTIVOCHKA.UA через платіжнийсервіс "Platon" було перераховано грошові кошти на картку відповідача, в розмірі 3000,00 грн., чим підтверджується той факт, що ТОВ «Лайм Мані» належним чином виконав умови договору.

Міжтим в порушення умов договору відповідач не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальній сумі 25177,55 грн.

Вказану заборгованість за договором факторингу № ЛМ-07/08-19 від 07.08.2019 було передано ТОВ «Грін Фактор».

Відповідно до п.2.6 договору факторингу після відступлення прав грошових вимог до фактора переходить право нарахування процентів та штрафних санкцій за кредитними договорами боржників.

Згідно акту приймання-передачі документів до договору факторингу, датованого тим же числом та реєстру документів, що передаються до нового кредитора ТОВ «Грін Фактор», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором ЛМ-00524893 від 21.05.2019 боржник ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 12.03.2020 утворилась заборгованість у розмірі 25177,55 грн., яка складається з 3000,00 грн. заборгованості по кредиту, 6960,00 грн. заборгованості по процентам, 15075,00 грн. пені, та 82,55 грн. трьох процентів річних від простроченої суми, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.

У матеріалах справи містяться копії повідомлення від 07.08.2019 ТОВ «Лайм Мані» на ім`я відповідача про відступлення своїх прав вимоги за укладеним між ними кредитним договором із зазначенням нових платіжних реквізитів та вимоги про повернення заборгованості за кредитним договором.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Між сторонами виникли відносини, які регулюються Цивільним кодексом України та ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Укладення договорів в електронній формі передбачено, зокрема, частиною першою статті 205 ЦК України де електронна форма є підвидом письмової. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина перша статті 207 ЦК

України).

У Законі України «Про електронну комерцію» визначено, що «електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі».

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Зобов`язання відповідно статті 599 ЦК України припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за встановлених обставин, підтверджених належними, допустимими та достовірними доказами, наявними у матеріалах справи, а також враховуючи наведені норми закону, суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобов`язань по кредитному договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі вказаному позивачем, детальний опис якої та період нарахування, наведений у розрахунку заборгованості.

Так як відповідач у порушення вищенаведених норм чинного законодавства та умов договору не виконала зобов`язань за кредитним договором, з неї підлягає стягнення заборгованість по кредиту в розмірі 3000,00 грн., процентам - 6960,00 грн., нарахування яких проведено позивачем відповідно до умов договору та в межах строку його дії, а також три проценти річних, які складають 82,55 грн.

При вирішенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 15075,00 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову.

Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Аналогічні правові висновки виклав Верховний Суд України в своїх постановах, зокрема, від 03.09.2014 у справі № 6-100цс14 та від 04.11.2015 у справі № 6-1120цс15, в яких зазначив, що згідно

з частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вказані правові висновки були підтверджені, зокрема, постановами Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 справа № 703/1181/16-ц, 20.03.2019 справа № 761/26293/16-ц та постановами Верховного суду від 15.07.2020 справа № 185/1265/17, 04.06.2020 справа № 369/5393/15, 05.02.2020 справа № 727/8501/15-ц, 25.11.2019 справа №727/6738/16-ц.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства та правові висновки, вирішуючи питання про стягнення пені, суд вважає, що розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача за порушення зобов`язання, на підставі частини третьої статті 551 ЦК України підлягає зменшенню до 9960,00 грн., що відповідає розміру заборгованості по кредиту та процентам.

На думку суду, саме такий розмір є справедливим, розумним та співмірним, виходячи з встановлених фактичних обставин та зважаючи на те, що нарахована сума пені складає 15075,00 грн, що значно перевищує розмір збитків, яким є невиконане грошове зобов`язання з повернення кредиту та несплачених проценті за користування ним.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, пропорційно задоволеному позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1673 грн.82 коп. (2102,00 х79,63:100).

Керуючись статтями ст.ст. 526, 530, 611, 634 ЦК України, ст.. ст. 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» (юридична адреса: 54030, м.Миколаїв, вул. Потьомкінська,13/5, оф.29, ) заборгованість за кредитним договором №ЛМ-00524893 від 21.05.2019, яка станом на 12.03.2020 складається із: 3000,00 грн. заборгованості за кредитом, 6960,00 грн. по процентам, 9960,00 грн. пені, та 82,55 грн. трьох процентів річних, а всього 20002 (двадцять тисяч дві) грн.55 коп., а також 1673,82 грн. судового збору.

У іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторонни можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане13.10.2020.

Суддя Д.І. Сакун