печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Ільєвій Т.Г.

при секретарі - Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому засіданні у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 757/31794/19-ц за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.

В обґрунтування зазначених вимог позивач зазначив, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебуває громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Так, позивач посилається на те, що відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про Конституційний суд України» від 13.07.2017 року № 2136-VIII, який набрав чинності з 03.08.2017 року (далі - Закон № 2136) щомісячне довічне грошове утримання судді Конституційного Суду у відставці виплачують органи Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1. ч. 2 ст. 27 Закону № 2136 суддя Конституційного Суду у відставці отримує щомісячне довічне грошове утримання, яке виплачується у розмірі 50 відсотків винагороди судді Конституційного Суду.

У разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду у відставці. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми винагороди судді з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Позивач вказує, що з матеріалів пенсійної справи відповідачу було проведено відповідний перерахунок з 01.01.2018 року. При цьому, для розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді автоматизовано (програмою Технічного забезпечення АСОПД/ КОМТЕХ) було застосовано відсоток - 90 %, що призвело до завищеного розміру грошового утримання до виплати, однак після приведення матеріалів пенсійної справи у відповідність до норм Закону № 2136 було визначено вірний розмір щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 який склав 82 594,00 грн.

З врахуванням даної обставини, листом Управління від 12.06.2018 №18205/03 відповідача було повідомлено про проведений перерахунок і про встановлений відповідно до чинного законодавства щомісячного грошового утримання з 01.01.2018, який склав 82 594,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, Управлінням було надіслано відповідачу пропозицію добровільного внесення надміру виплачених коштів, однак відповідач вімовився повертати кошти.

Таким чином, з врахуванням зазначеного, позивач просить суд стягнути зі ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (безпідставно отримані кошти у сумі 274 253 гри. 05 коп.

Ухвалою суду від 20.06.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення виявлених недоліків.

27.11.2019 до суду надійшла заява про усунення недоліків, при вивченні якої встановлено, що вимоги ухвали від 20.06.2019 виконано.

29.11.2019 ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

28.02.2020 відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що позивачем не було доведено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, а також не встановлено наявність рахункової помилки зі сторони позивача, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

11.03.2020 позивачем було подано до суду відповідь на відзив, в якому було зазначено, що аргументи відповідача є необґрунтованими, оскільки позивач не посилається на те, що відповідач недобросовісно зловживає своїми правами, тому позивач звернувся до суду у відповідності до вимог ст. 1212 ЦК України, за аналогією закону.

Таким чином, позивач просить суд, задовольнити позовні вимоги на підставі документів поданих до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направленням судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва, в прохальній частині відповіді на візив зазначено, про розгляд справи на підставі поданих документів до суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направленням судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва, тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомлені про розгляд справи належним чином.

Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

З врахуванням зазначених обставин, та подання всіх необхідних документів сторонами, а саме відзиву, відповіді на відзив та те, що справа призначена в порядку розгляду у спрощеному провадженні, суд вважає, за необхідне розглянути справу за відсутності учасників процесу, оскільки судом було надано достатньо часу для подання всіх необхідних документів.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

До осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванні відносяться особи, зокрема, які працюють на виборних посадах в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, громадських об`єднаннях та отримують заробітну плату (винагороду) за роботу на таких посадах (ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»)

Згідно ч. 1 ст. 142 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» суддя Конституційного Суду у відставці отримує щомісячне довічне грошове утримання, яке виплачується у розмірі 50 відсотків винагороди судді Конституційного Суду. У разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду у відставці. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми винагороди Судді з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Щомісячне довічне грошове утримання судді Конституційного Суду у відставці виплачується безвідносно до заробітку (прибутку), що його Суддя одержав після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання судді Конституційного Суду у відставці виплачують органи Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Судом встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві перебуває ОСОБА_1 , який отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до п. 2 Розділу І «Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України» затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року за № 3-1, щомісячне довічне утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади.

Згідно Розділу ІІІ Порядку, до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додаються: копія рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді з посади; наказ про звільнення судді з посади; документи про місце проживання (реєстрації) особи; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637; довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2); розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 3); документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи, що засвідчують особливий статус особиє.

Згідно Розділу IV Порядку, при прийманні документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання: оформлює заяву про призначення щомісячного довічного утримання; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення наданих документів. Для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання подаються оригінали документів. Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні відповідно до пункту 5 розділу І цього Порядку. Орган, що призначає щомісячне довічне утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про призначення щомісячного довічного утримання із зазначенням його розміру або про відмову в призначенні щомісячного довічного утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як встановлено Розділом V Порядку, щомісячне довічне утримання виплачується у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується щомісячне довічне грошове утримання, у грошовій формі, в установленому законодавством порядку. Виплата щомісячного довічного утримання припиняється у випадках, передбаченихстаттею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Порядок виплати щомісячного довічного утримання у разі поновлення його виплати, за минулий час, за час перебування особи на повному державному утриманні, за час перебування в місцях обмеження або позбавлення волі, у разі виїзду на постійне місце проживання за кордон, утримання надміру виплачених сум та відрахувань зі щомісячного довічного утримання здійснюється у порядку, передбаченому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Обгрунтовуючи підстави звернення з даним позовом до суду, позивач посилається на те, що для розрахунку розміру щомісячного довічного утримання судді автоматизовано (програмою технічного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ) було застосовано відсоток - 90 %, що призвело до завищеного розміру грошового утримання до виплати, та посилаючись на ст. 1212 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в сумі 274 253 грн. 05 коп.

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 Цивільного кодексу України)

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Тобто, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.

За таких обставин, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, є необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, а також не встановлено наявність рахункової помилки зі сторони позивача, натомість, посилання позивача що для розрахунку розміру щомісячного довічного утримання судді автоматизовано (програмою технічного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ) було застосовано відсоток - 90 %, що призвело до завищеного розміру грошового утримання до виплати не доводить факту недобросовісного набуття відповідачем коштів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням зазначеного, судом доводи позивача розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів та тлумачення норм права на розсуд позивача, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих виплачених грошових коштів є необгрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1166, 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст судового рішення буде складено 03.08.2020.

Суддя Т.Г. Ільєва