ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/911/20
Провадження № 22-ц/4820/1425/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

з участю представника відповідача Коберського А.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №681/911/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська переробна компанія» на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2020 року (суддя Горщар А.Г.) про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська переробна компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , державний реєстратор управління організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Шпак Андрій Володимирович, приватний нотаріус Полонського районного нотаріального округу Бондар Світлана Миколаївна, про визнання протиправними та скасування відомостей, внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У липні 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, просив: визнати протиправними та скасувати відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нежитлової нерухомості загальною площею 1835,7 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_30 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по 1/8 частині за кожним; визнати недійсним договір купівлі-продажу 7/8 частин вказаної будівлі корівника, укладений між продавцями ОСОБА_2 , ОСОБА_30 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і покупцем ТОВ «Українська переробна компанія», який посвідчений приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М. 09 грудня 2019 року та зареєстрований в реєстрі за №2401; визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/8 частини цієї будівлі корівника, укладеного між продавцем ОСОБА_9 та покупцем ТОВ «Українська переробна компанія», який посвідчений приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М. 20 лютого 2020 року та зареєстрований в реєстрі за №338; визнати протиправними та скасувати відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме на 7/8 і 1/8 частини об`єкта нежитлової нерухомості загальною площею 1835,7 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 , що зареєстровані за ТОВ «Українська переробна компанія» (запис за №34529525 від 09 грудня 2019 року та запис за №35588447 від 20 лютого 2020 року).

У липні 2020 року представники позивача подали до суду заяву про забезпечення позову у виді накладення арешту на спірне майно. В обґрунтування заяви зазначали, що відповідачі незаконно зареєстрували за собою право власності та розпорядилися приміщенням корівника по АДРЕСА_1 , яке на підставі судового рішення належить на праві власності йому та третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. ТОВ «Українська переробна компанія» має намір продати майно, власником якого вона не може бути, що утруднить вирішення спору.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2020 року заява про забезпечення позову задоволена. Накладено арешт на будівлю загальною площею 1835,7 кв.м, розташовану по АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Українська переробна компанія» (ІК ).

ТОВ «Українська переробна компанія», не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права. Накладення арешту на нерухоме майно не дає можливості власнику здійснювати його перепланування та поліпшення через незадовільний технічний стан, що може призвести до негативних наслідків, в тому числі руйнування будівлі. Суд, незважаючи на явний ризик спричинення товариству збитків, не вжив заходів захисту прав законного власника майна. Заявник не підтвердив доказами намір ТОВ «Українська переробна компанія» продати нерухоме майно.

У відзиві представник ОСОБА_1 ОСОБА_37 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів.

У засіданні апеляційного суду представник ТОВ «Українська переробна компанія» апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив, що в провадженні Полонського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , який оспорює законність реєстрації права власності ОСОБА_38 , ОСОБА_2 , ОСОБА_30 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на об`єкт нерухомого майна загальною площею 1835,7 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 та відчуження цього майна ТОВ «Українська переробна компанія».

При застосуванні заходу забезпечення позову за заявою представників позивача суд першої інстанції виходив з того, що невжиття такого заходу може унеможливити ефективний захист прав ОСОБА_1 в разі задоволення його позову.

Апеляційний суд з таким висновком суду погоджується.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Оцінка судом наявності чи відсутності підстав для задоволення позову не здійснюється.

Накладення арешту на майно, як спосіб забезпечення позовних вимог, може бути застосовано судом, зокрема у випадку якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору є законність реєстрації права власності відповідачів на нерухоме майно будівлю корівника загальною площею 1835,7 кв.м по АДРЕСА_1 та вчинення ними правочинів щодо цього майна.

Накладення арешту стосується спірного майна.

Саме з цього виходив суд при задоволенні заяви про забезпечення позову і, встановивши, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна та наявні ризики, що невжиття заходу забезпечення позову може унеможливити ефективний захист прав позивача, зробив обґрунтований висновок про необхідність накладення арешту на спірне нерухоме майно.

Апеляційний суд з урахуванням балансу інтересів обох сторін вважає правильним накладення арешту на майно, що є предметом спору.

За наведеної мети застосованого заходу забезпечення позову - заборонити можливе відчуження приміщення посилання ТОВ «Українська переробна компанія» на неможливість користування ним не заслуговує на увагу.

Доводи апеляційної скарги про необхідність здійснення перепланування та поліпшення приміщення корівника через незадовільний технічний стан не підтверджені належними доказами.

Безпідставним є твердження в апеляційній скарзі, що забезпечення позову створює явний ризик спричинення товариству збитків.

Викладені у відзиві на апеляційну скаргу аргументи про законність та обґрунтованість судового рішення заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська переробна компанія» залишити без задоволення.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач Талалай О.І.

Судді Корніюк А.П.

П`єнта І.В.