ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/380/20 Справа № 203/3837/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
06 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Куценко Т.Р.,
суддів: Деркач Н.М., Макарова М.О.
за участю секретаря - Синенка Є.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено /а.с. 111-112/.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року скасовано рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 березня 2020 року, ухвалено нове судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 /а.с.164-170/.

Стягнуто з Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 58 734,12 грн. та вартість оплати експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 500 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради на користь держави Україна судовий збір у розмірі 1 152,60 грн.

04 вересня 2020 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 5 000 грн в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу /а.с.172-173/.

Заява мотивована тим, що приймаючи нову постанову від 01 вересня 2020 року про задоволення позовних вимог апеляційний суд не вирішив питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати понесені на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява ОСОБА_1 області підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката у суді апеляційної інстанції стороною відповідача надано не було.

Оскільки позивач згідно з положеннями статті 81 ЦПК України довів надання йому адвокатом Єпрем`яним Ліпарітом Вардановичем правових послуг у суді першої інстанції у сумі 5 000 грн, колегія суддів доходить висновку, що за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, відсутні правові підстави за власною ініціативою зменшити заявлені стороною позивача до відшкодування витрати на правову допомогу, які належно підтверджені.

Скасовуючи рішення районного суду та приймаючи нову постанову про задоволення позовних вимог апеляційним судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду даної справи у суді першої інстанції.

Таким чином, з Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції, у розмірі 5 000 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.

керуючись ст.ст. 270 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Н.М. Деркач М.О. Макаров

м. Дніпро