Провадження № 2-з/470/2/20
Справа № 470/225/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши заяву представника Березнегуватського районного споживчого товариства про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області знаходиться цивільна справа за позовом Березнегуватського районного споживчого товариства до Головного управління державної фіскальної служби у Миколаївській області, товарної біржі "Центральна універсальна біржа", ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - фізична особа підприємець ОСОБА_2 про визнання прилюдних торгів недійсними, в якому позивач просив визнати недійсними прилюдні торги - відкритий цільовий аукціон проведений товарною біржею "Центральна універсальна біржа", відповідно якого за актом про передавання права власності на куплене нерухоме майно від 05.02.2019 року передано ОСОБА_1 належне на праві власності позивачу нерухоме майно - нежиле приміщення, булочний цех, розташоване за адресою АДРЕСА_1 фактичною загальною площею 130,7 кв.м із застосуванням наслідків їх недійсності, а також визнати недійсними прилюдні торги - відкритий цільовий аукціон проведений товарною біржею "Центральна універсальна біржа" відповідно до якого за актом про передавання права власності на куплене нерухоме майно від якого за актом передачі прав власності на куплене нерухоме майно від 05.02.2019 року передано ОСОБА_1 належне на праві власності позивачу нерухоме майно - нежиле приміщення, кондитерський цех, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичною загальною площею 53,4 кв.м із застосуванням наслідків їх недійсності.

09 квітня 2020 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на належне ОСОБА_1 нежиле приміщення, булочний цех, загальною площею 130,7 кв.м., що по АДРЕСА_2 , накласти арешт на належне ОСОБА_1 нежиле приміщення, кондитерський цех, загальною площею 53,4 кв.м., що по АДРЕСА_3 та заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії направлені на здавання в оренду, суборенду, заставу, внесення до статутного капіталу та інші дії направлені на розпорядження нежилим приміщенням, булочний цех, загальною площею 130,7 кв.м., що по АДРЕСА_2 та кондитерський АДРЕСА_4 , загальною площею 53,4 кв.м., що по АДРЕСА_3 .

Розглянувши дану заяву та матеріали, що до неї долучені, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частини 1,2 ст.150 вказаного Кодексу передбачають види забезпечення позову, як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

Відповідно ч.1 ст.153 ЦПК Українизаява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Судом встановлено, що на даний час відповідач ОСОБА_1 має можливість вчинити дії щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном, а саме передати в оренду, суборенду, заставу та вчинити інші дії, направлені на розпорядження ним.

На підставі зазначеного, суд погоджується з доводами представника заявника про те, що вчинення відповідачем ОСОБА_1 таких дій матиме наслідки утруднення або неможливості виконання ухваленого у справі рішення і приходить до висновку про можливість задоволення заяви в частині застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони останньому будь-яким способом розпоряджатись спірним нерухомим майном.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити представнику заявника у задоволенні заяви в частині накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, застосовується щодо позовів майнового характеру (п.3 Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Позивачем же поданий позов немайнового характеру, хоча тісно пов`язаний із майновими правовідносинами. Крім того накладення арешту на майно, включає в себе заборону права володіння і права користування майном, що є недопустимим та матиме негативні наслідки, як для сторін так і для суспільства в цілому, що може призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів відповідача.

За таких обставин, враховуючи, що представником заявника заявлено вимоги немайнового характеру, суд вважає за можливе задовольнити заяву в частині застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_1 будь-яким способом розпоряджатись спірним нерухомим майном.

Керуючись ст.ст.149,150,153,157 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Березнегуватського районного споживчого товариства про забезпечення позову, задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії направлені на здавання в оренду, суборенду, заставу, внесення до статутного капіталу та інші дії, направлені на розпорядження нежилими приміщеннями, булочний цех, загальною площею 130,7 кв.м., що по АДРЕСА_2 та кондитерський цех, загальною площею 53,4 кв.м., що по АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для виконання направити до державного реєстратора реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя С. А. Луста