Провадження № 2/235/802/20
Справа № 235/1227/20
9 квітня 2020 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря Овчаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником квартири, яка розташована в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2015 року зареєстровано в реєстрі за № 2-123.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її невісткою.
25.06.2010 року був укладений шлюб між її сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Після укладення шлюбу її син та невістка орендували квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Увесь час перебування у шлюбі вони проживали у орендованій квартирі до 2017 року. Тобто її невістка ніколи не проживала у її квартирі.
У 13.03.2012 року вона надала згоду для реєстрації невістки. Це було необхідно, так якїї батьки наполягли на знятті реєстрації у їхній власній квартирі.
13.11.2017 року її син ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвали шлюб.
Відповідач ніколи не проживала за вищевказаною адресою.
Після розлучення її невістка виїхала до міста Дніпро, на її неодноразові дзвінки, прохання виписатися з квартири відповідала у грубій формі.
Відсутність відповідача та інформації про неї чинить їй перешкоди у користуванні та розпорядженні майном.
Так, вона вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які нараховуються в залежності від зареєстрованих за адресою осіб. Також реєстрація місця проживання створює для неї перешкоди для отримання житлових соціальних пільг (субсидії), оскільки в їх розрахунку визначається сукупний дохід та кількість усіх реєстрованих осіб за вказаною адресою.
За даних обставин належним способом захисту її прав є усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом та у подальшому примусове зняття з реєстрації місця проживання відповідача за вказаною адресою.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини неявки, у встановлений судом строк відзив на позов не подавала.
Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідний зміст спірних правовідносини.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 17.03.2015р. державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори Шиленко С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2-123 (а.с. 6).
Право власності на вище зазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 17.03.2015р. за № 35025447 (а.с. 8).
Отже, позивач у встановленому законом порядку набула право власності на спірну квартиру.
ОСОБА_2 є колишньою дружиною сина позивача, яка була зареєстрована у вищезазначеній квартирі станом на час видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Відповідно до довідки Сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб ЦНАП м. Покровська № 08-08/1209 від 20.01.2020р. відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 з 13.03.2012 року по теперішній час (а.с.7).
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст.4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
У зв`язку з тим, що право власності на спірну квартиру за свідоцтвом про право на спадщину за законом 17.03.2015р. перейшло до позивача, відповідач втратив право користування нею.
За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивача порушено відповідачем, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на відповідача (а.с.1).
Відповідно до ст.ст.317 ч.1, 319 ч.1, 391 ч.1 ЦК України, ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст.5, 19, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого судового збору 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Г.В. Назаренко