У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 405/8491/18

провадження № 61-11927 ск 20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 03 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Міської ради міста Кропивницького, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до Міської ради міста Кропивницького, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міської ради міста Кропивницького, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення Кіровоградської міської ради «Про надання земельних ділянок» № 1325 від 12 листопада 2004 року в частині надання приватному підприємцю ОСОБА_2 в оренду на 10 років земельну ділянку площею 300, 00 кв.м, яка розташована на АДРЕСА_1 , під розміщення автосалону за рахунок земель житлової та громадської забудови з визначенням розміру орендної плати на рівні земельного податку в рік та про зобов`язання Міської ради міста Кропивницького виконати всі необхідні дії для скасування недійсності правочину, для чого: 1) визнати, що рішення Кіровоградської міської ради № 1325 від 12 листопада 2004 року призвело до порушення вимог Конституції щодо забезпечення прав і свобод позивача, утверджених законодавством України; 2) визнати недійсним договір оренди землі № 382 від 21 грудня 2004 року між Кіровоградською міською радою та ФОП ОСОБА_2 ; 3) визнати недійсною реєстрації в Державному земельному кадастрі цільового призначення земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_2 (кадастровий номер № :28:195:006) - для розміщення автосалону; 4) визнати незаконним будівництво та введення в експлуатацію нежитлового приміщення загальною площею 252 кв.м, яке розташоване на АДРЕСА_2 ; 5) зобов`язати Міську раду міста Кропивницького та її виконавчий комітет відновити становище, яке існувало до порушення (прийняття рішення Кіровоградської міської ради № 1325 від 12 листопада 2004 року та рішення Кіровоградської міської ради № 4263 від 14 липня 2015 року): звільнити від будівлі земельну ділянку між будинками на АДРЕСА_2 між корпусами 5 та 6, упорядкувавши зазначену земельну ділянку у відповідності до вимог ДСТУ-Н Б Б.2.2-9:2013.

Додатковим рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2020 року резолютивну частину рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2019 року доповнено останнім абзацом про те, що повний текст судового рішення складений 03 лютого 2020 року.

Додатковим рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2020 року резолютивну частину рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2019 року доповнено наступним абзацом такого змісту: відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міської ради міста Кропивницького, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення Кіровоградської міської ради «Про надання земельних ділянок» № 1325 від 12 листопада 2004 року в частині надання приватному підприємцю ОСОБА_2 в оренду на 10 років земельну ділянку площею 300, 00 кв.м, яка розташована на АДРЕСА_1 , під розміщення автосалону за рахунок земель житлової та громадської забудови з визначенням розміру орендної плати на рівні земельного податку в рік та про зобов`язання Міської ради міста Кропивницького виконати всі необхідні дії для скасування недійсності правочину, для чого: визнати недійсним рішення Кіровоградської міської ради № 4263 від 14 липня 2015 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2019 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

08 серпня 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 03 липня 2020 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 03 липня 2020 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що Кропивницький апеляційний суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права. Заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 12 серпня 2020 року, для розгляду справи визначено колегію суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.

Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 30 вересня 2020 року, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали, у встановлений судом строк,ОСОБА_1 надіслала матеріали на усунення недоліків.

Статтею 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження, і ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення цього строку, з посиланням на те, що копію оскаржуваної ухвали Кропивницького апеляційного суду від 03 липня 2020 року вона отримала 29 липня 2020 року,

На підтвердження дати отримання вказаної ухвали суду апеляційної інстанції надано, зокрема, лист Кропивницького апеляційного суду від 24 вересня 2020 року, у якому зазначено, що оскаржувана ухвала апеляційного суду від 03 липня 2020 року надіслала ОСОБА_1 рекомендованим листом із штрихкодовим ідентифікатором 101, з якого вбачається, що відповідна ухвала надіслала судом 08 липня 2020 року та отримана ОСОБА_1 29 липня 2020 року.

Таким чином, наведені підстави та обставини вказують на відсутність зловживань ОСОБА_1 її процесуальними правами та, відповідно, вказують на поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого клопотання.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах 2, 3 частини першої цієї статті ЦПК є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як установлено Кропивницьким апеляційним судом в оскаржуваній ухвалі від 03 липня 2020 року, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міської ради міста Кропивницького, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання рішення недійсним та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 08 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2019 року залишено без руху та запропоновано скаржнику протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали суду усунути недоліки апеляційної скарги, а саме, надати докази доплати судового збору за подання скарги у сумі 5081,99 грн, а також надати належним чином оформлену апеляційну скаргу із копіями у відповідності до кількості учасників справи; роз`яснено, що в разі невиконання вимог ухвали суду апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Як установленому апеляційним судом, копію ухвали суду від 08 квітня 2020 року отримана ОСОБА_1 11 квітня 2020 року.

На виконання даної ухвали суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 надала лише належним чином оформлену апеляційну скаргу, а щодо слати судового збору зазначила про те, що нею сплачено судовий збір у необхідному розмірі з урахуванням заявленої нею однієї позовної вимоги немайнового характеру.

Як зазначено судом апеляційної інстанції, у підготовчому судовому засіданні при розгляді даної справи, позивач ОСОБА_1 уточнила раніше подану позовну заяву, змінила прохальну частину та виклавши її в наступній редакції: «Визнати недійсним рішення Кіровоградської міської ради «Про надання земельних ділянок» № 1325 від 12 листопада 2004 року в частині надання приватному підприємцю ОСОБА_2 в оренду на 10 років земельну ділянку площею 300, 00 кв.м, яка розташована на АДРЕСА_1 , під розміщення автосалону за рахунок земель житлової та громадської забудови з визначенням розміру орендної плати на рівні земельного податку в рік та про зобов`язання Міської ради міста Кропивницького виконати всі необхідні дії для скасування недійсності правочину, для чого: 1) визнати, що рішення Кіровоградської міської ради № 1325 від 12 листопада 2004 року призвело до порушення вимог Конституції щодо забезпечення прав і свобод позивача, утверджених законодавством України; 2) визнати недійсним договір оренди землі № 382 від 21 грудня 2004 року між Кіровоградською міською радою та ФОП ОСОБА_2 ; 3) визнати недійсною реєстрації в Державному земельному кадастрі цільового призначення земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_2 (кадастровий номер № :28:195:006) - для розміщення автосалону; 4) визнати незаконним будівництво та введення в експлуатацію нежитлового приміщення загальною площею 252 кв.м, яке розташоване на АДРЕСА_2 ; 5) визнати недійсним рішення Кіровоградської міської ради № 4263 від 14 липня 2015 року; 6) зобов`язати Міську раду міста Кропивницького та її виконавчий комітет відновити становище, яке існувало до порушення (прийняття рішення Кіровоградської міської ради № 1325 від 12 листопада 2004 року та рішення Кіровоградської міської ради № 4263 від 14 липня 2015 року): звільнити від будівлі земельну ділянку між будинками на АДРЕСА_2 між корпусами 5 та 6, упорядкувавши зазначену земельну ділянку у відповідності до вимог ДСТУ-Н Б Б.2.2-9:2013.

Тобто, позивачем було заявлено до суду шість вимог немайнового характеру, які вона просила вирішити, шляхом ухвалення судом відповідного судового рішення у даній справі.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Згідно частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. При цьому, дана норма закону не містить включень для сторін у справі зважаючи на предмет та підстави позову.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року становив 1 762,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, враховуючи зміст позовних вимог позивача та згідно зазначених норм Закону України «Про судовий збір», судом апеляційної інстанції правильно зазначено про необхідність доплати позивачем судового збору в сумі 5 081,99 грн (1 762,00*0,4*6*150%-1 261,21) за подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2019 року

Однак, на виконання ухвали Кропивницького апеляційного суду від 08 квітня 2020 року, вона не надала докази доплати судового збору в установленому розмірі.

Відповідно до положень статтей 185, 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Таким чином, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ЦПК України повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 у зв`язку із поданням нею неналежним чином оформленої касаційної скарги та неусунення її недоліків у визначений судом строк.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду.

Із змісту касаційної скарги, вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності ухвали Кропивницького апеляційного суду від 03 липня 2020 року.

У відповідності до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Кропивницького апеляційного суду від 03 липня 2020 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 03 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Міської ради міста Кропивницького, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов