Провадження № 2/127/2687/20
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16 жовтня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою суду від 14 серпня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачем ОСОБА_1 до суду було подано клопотання, зі змісту якого вбачається, що остання просить суд здійснювати розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Крім того позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, у якому вона просить витребувати у відповідача для огляду у судовому засіданні його біометричний та звичайний паспорти громадянина України для виїзду за кордон. Вимоги клопотання мотивовано тим, що відповідач не оплачував жодної з наведеної позивачем у позові квитанції за житлово-комунальні послуги, усі квитанції оплачувались виключно позивачем, оскільки відповідач у період з вересня 2018 року по грудень 2018 року перебував за кордоном у республіці Польща, що може бути встановлено на підставі відміток органів прикордонного контролю, що можуть відображатись в біометричному та звичайному паспортах громадянина України для виїзду за кордон.

Суд, дослідивши матеріали справи, заявлені клопотання позивача, дійшов до наступного висновку.

Щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно із ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Дослідивши клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд прийшов до висновку, що зазначені позивачем обставини щодо необхідності розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін є необґрунтованими, такими, що не встановлюють такої необхідності.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданий не в кожному випадку. Так, коли вирішенню підлягає виключно питання права, то розгляд справи на підставі письмових доказів є більш доречним, ніж усні слухання. В тому числі, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не представляють особливої складності, то розгляд справи в порядку спрощеного провадження не є порушенням норм п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про залишення клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін без задоволення.

Щодо витребування доказів суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання про витребування доказів, позивач посилається на те, що відповідач не міг оплачувати квитанції за житлово-комунальні послуги у період з вересня 2018 року по грудень 2019 року, оскільки останній перебував по за межами території України у Республіці Польща.

Проте, підтвердження факту здійсненні оплати за наданий товар, послугу, законодавством України встановлений інший порядок.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 4 ст. 277 ЦПК України,

у х в а л и в :

Клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - залишити без задоволення.

В задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк