У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), в якій просить визнати дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Полюховича Руслана Михайловича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 53084998 протиправними; постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Полюховича Руслана Михайловича від 24 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 53084998, скасувати; зобов"язати Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відновити виконавче провадження ВП № 53084998 щодо примусового виконання виконавчого листа №1715/4909/12 виданого 09 січня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 ОСОБА_3 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості по кредитному договору №4 СМБ від 24 квітня 2007 року, а саме заборгованість по відсотках в сумі 16909,11 євро, що еквівалентно 172 119,28 грн., комісію, передбачену договором в сумі 33671,53 грн., а всього 205 790,81 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в сумі 2058 грн..

Скарга обгрунтована тим, що рішенням Рівненського міського суду від 5 грудня 2012 року по справі №1715/4909/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" заборгованість по кредитному договору №4 СМБ від 24 квітня 2007 року, а саме, заборгованість по відсотках в сумі 16 909,11 євро, що еквівалентно 172 119,28 гри.; комісію передбачену договором в сумі 33671,53 грн., а всього 205 790,81 грн та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в сумі 2058 грн.. На підстав виданих виконавчих листів виданих Рівненським міським судом Рівненської області, Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було відкрито виконавче провадження № 53084998.

В межах процедури продажу активів банку, 27 квітня 2018 року були проведені електронні торги щодо відчуження Права вимоги за кредитним договором №4СМБ від 24 квітня 2007 року. Переможцем електронних торгів визначено ОСОБА_1 .

23 травня 2018 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" був укладений договір купівлі-продажу майнових прав №534/К, відповідно до умов якого, банк передає у власність ОСОБА_1 майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та включають право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами (Кредитний договір та договори забезпечення). В цей же день укладено договір відступлення права вимоги за договором поруки, за яким банк відступив ОСОБА_1 право вимоги за договором поруки № 4/zпор-07 від 24 квітня 2007 року. Ухвалою Рівненського міського суду у справі № 1715/4909/12 від 01 жовтня 2018 року змінено сторони виконавчого провадження, а саме змінено стягувача з ПАТ "Дельта Банк" на нового кредитора ОСОБА_1 у виконавчому провадженні про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у цивільній справі № 1715/4909/12. В ході виконавчого провадження з боржників на його користь було стягнуто 193 763,24 грн..

24 липня 2020 року Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. В мотивувальній постанові зазначено, що боржником здійснено повне фактичне виконання виконавчого документу, яка отримана його представником 12 серпня 2020 року.

Вказує, що станом на день зарахування грошових коштів курс гривні України до Євро становив 32,2366 грн. за один Євро. Тобто, валютна частина повинна була становити 16909,11 Євро *32,2366 грн = 545 092,22 грн. Разом сума виконавчого провадження станом на 24 липня 2020 року мала становити 580 821,75 грн. При виконанні рішення про стягнення заборгованості виконавець не врахував наявність такої складової як валюта зобов"язання, а саме наявність стягнення в іноземній валюті.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області від 12 серпня 2020 року справа №569/12946/20 розподілена судді Смолій Л.Д..

Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року скарга залишена без руху, оскільки подана без додержання вимог ЦПК України. 03 вересня 2020 року за вх.№41720/20 представником скаржника подано заяву на виконання ухвали суду та усунуто недоліки зазначені в ухвалі.

Згідно розпорядження №420 від 30 вересня 2020 року суддя Рівненського міського суду ОСОБА_4 звільнена у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 08 вересня 2020 року №2576/0/15-20 Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Рівненського міського суду Рівненської області у зв"язку з поданням заяви про відставку".

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2020 року справа №569/12946/20 розподілена судді Галінській В.В..

В судове засідання представник скаржника не з"явився, подав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, скаргу підтримує та просить задоволити.

Представник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та боржники в судове засідання не з"явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що вона є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд розглядає справи керуючись принципом диспозитивності не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи на виконанні в Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебувало виконавче провадження ВП№53084998 з виконання виконавчого листа №1715/4909/12 виданого 09 січня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 ОСОБА_3 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості по кредитному договору №4 СМБ від 24 квітня 2007 року, а саме заборгованість по відсотках в сумі 16909,11 євро, що еквівалентно 172 119,28 грн., комісію, передбачену договором в сумі 33671,53 грн., а всього 205 790,81 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в сумі 2058 грн...

Як зазначає скаржник, в межах процедури продажу активів банку, 27 квітня 2018 року були проведені електронні торги щодо відчуження Права вимоги за кредитним договором №4СМБ від 24 квітня 2007 року. Переможцем електронних торгів визначено ОСОБА_1 .

23 травня 2018 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" був укладений договір купівлі-продажу майнових прав №534/К, відповідно до умов якого, банк передає у власність ОСОБА_1 майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та включають право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами (Кредитний договір та договори забезпечення).

На підставі договору відступлення права вимоги за договором поруки, банк відступив ОСОБА_1 право вимоги за договором поруки № 4/zпор-07 від 24 квітня 2007 року. Ухвалою Рівненського міського суду у справі № 1715/4909/12 від 01 жовтня 2018 року змінено сторони виконавчого провадження, а саме змінено стягувача з ПАТ "Дельта Банк" на нового кредитора ОСОБА_1 у виконавчому провадженні про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у цивільній справі № 1715/4909/12.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов"язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов"язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов"язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії

24 липня 2020 року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Полюховичем Русланом Михайловичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№53084998 у зв"язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом

При цьому, постанова про закінчення виконавчого провадження винесена державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Скаржник зазначає, що в ході виконавчого провадження ВП№53084998 з боржників на його користь було стягнуто 193 763,24 грн.. Станом на день зарахування грошових коштів курс гривні України до Євро становив 32,2366 грн. за один Євро. Тобто, валютна частина повинна була становити 16909,11 Євро *32,2366 грн = 545 092,22 грн. Разом сума виконавчого провадження станом на 24 липня 2020 року мала становити 580 821,75 грн. При виконанні рішення про стягнення заборгованості виконавець не врахував наявність такої складової як валюта зобов"язання, а саме наявність стягнення в іноземній валюті.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов"язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов"язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов"язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

З огляду на наведене, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в зобов"язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті..

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов"язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті, а отже, сума, що підлягає стягненню за виконавчим листом, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується внаціональну валюту на день здійснення платежу.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобо"`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку, що виконання за виконавчим листом повинне було здійснюватися в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні богу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до положення частини третьої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті ,дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Таким чином, судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов"язання, що існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов"язанням в іноземній валюті, а тому судове рішення підлягає примусовому виконанню з урахуванням особливостей, визначенихстаттею 49 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бутиконвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що боржник, виконуючи зобовязання за виконавчим документом у національнійвалюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу.

Аналогічного правого висновку дійшов Верховний суд України у постанові від 01.11.2017 року по справі №6-1063цс17.

Крім цього, Європейський суд з прав людини в рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява №40450/04): "51. Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "ОСОБА_10 проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу ( 994_535 ) (див., серед інших джерел, згадане вище рішення у справі Войтенка (980_223 …..

Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (див. рішення у справі "Бурдов проти Росії", N 59498/00, ECHR 2002-III). Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування (див. рішення у справі "Райлян проти Росії" (Raylyan v. Russia), N 22000/03, п. 31, від 15 лютого 2007 року).

Також, слід зазначити, що законодавством державного виконавця не наділено правом змінювати суму заборгованості, розраховану та визначену в рішенні суду.

Така правова позиція викладена в Постанові ВСУ у справі № 6-1445цс17.

Наведені обставини свідчать про те, що головний державний виконавець при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження від 24 липня 2020 року у виконавчому провадженні № 53084998, не виконав приписів положень Закону України "Про виконавче провадження" щодо вжиття усіх передбачених законом заходів спрямованих на виконання рішення суду в повному обсязі, а тому, його дії є неправомірними, так як останнім не взято до уваги, що стягненню підлягає борг в іноземній валюті, а боржник виконуючи зобов"язання за виконавчим документом, погашав заборгованість протягом тривалого періоду у національній валюті.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов"язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подана скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Полюховича Руслана Михайловича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 53084998 протиправними.

Постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Полюховича Руслана Михайловича від 24 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 53084998, скасувати.

Зобов"язати Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відновити виконавче провадження ВП № 53084998 щодо примусового виконання виконавчого листа №1715/4909/12 виданого 09 січня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості по кредитному договору №4 СМБ від 24 квітня 2007 року, а саме заборгованість по відсотках в сумі 16909,11 євро, що еквівалентно 172 119,28 грн., комісію, передбачену договором в сумі 33671,53 грн., а всього 205 790,81 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в сумі 2058 грн..

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 23 жовтня 2020 року.

Суддя -