Провадження № 2/752/6325/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.09.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участю секретаря - Медведєвої К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до ПрАТ «СК «УНІКА» з позовом про стягнення страхового відшкодування в розмірі 43693,90 гривень, пені в сумі 4366,91 гривні, моральної шкоди в сумі 5000 гривень, витрат на правничу допомогу в сумі 15000 гривень, витрат на проведення незалежної транспортно-трасологічної експертизи в розмірі 1569,02 гривні, витрат по сплаті судового збору в сумі 840 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений 29.07.2019 р. Договір добровільного страхування на транспорті № 005129/4057/0000005, предметом якого є страхування майнових інтересів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «МАЗДА» д.н. НОМЕР_1 .

14.12.2019 р. о 10 год. 50 хв. позивач виявила пошкодження свого транспортного засобу за адресою: м.Новомосковськ, вул.Шевченка, 8-а, про що негайно повідомила Страховика.

16.12.2019 р. позивачем була подана заява про настання страхового випадку та надано всі документи для здійснення страхового відшкодування.

03.02.2019 р. позивач отримала відповідь за заяву про виплату страхового відшкодування, згідно якої Страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування, оскільки автомобіль був пошкоджений за інших обставин, ніж зазначено в заяві про виплату страхового відшкодування.

10.02.2020 р. позивач звернулась до Страховика про перегляд рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування, однак листом від 16.03.2020 р. Страховик повідомив, що рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування залишено без змін.

Зазначене рішення відповідача позивач вважає незаконним та прийнятим на підставі неналежних та недопустимих доказів, оскільки висновок № 000295/01 від 17.01.2020 р., складений експертом ТОВ «Українські незалежні судові експертизи», не відповідає вимогам чинного законодавства, дослідження проведено без огляду місця події та пошкодженого транспортного засобу, що не відповідає Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Методиці проведення даного виду експертиз. Він ґрунтується лише на припущеннях і зроблений на підставі фотознімків, наданих Страховиком.

Відповідно до висновку експертизи № 2331-20, проведеної Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, що складений після огляду транспортного засобу, експерти прийшли до висновку про неможливість визначення об`єкту, яким були спричинені пошкодження та обставин, за яких такі пошкодження були отримані без огляду іншого об`єкта, який міг завдати пошкодження транспортному засобу «МАЗДА».

Позивач зазначає, що відмова у виплаті страхового відшкодування порушує гарантії збереження її майнових інтересів як Страхувальника, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 43693,90 гривень, що становить вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, вартість проведення експертного дослідження в сумі 1569,02 гривні, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що становить 4366,91 гривні за період з 09.01.2020 року по 24.07.2020 р.

Крім того, позивач посилається на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача щодо відсутності наміру здійснити належну перевірку даного страхового випадку та сплатити страхове відшкодування вона відчувала певний дискомфорт пересуваючись на пошкодженому транспортному засобі, що завдано їй моральної шкоди, яку вона оцінює в 5000 гривень і просить стягнути її з відповідача.

29.07.2020 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого СК «УНІКА» просить відмовити у виплаті страхового відшкодування, оскільки відповідно до висновку експерта від 17.01.2020 р. пошкодження автомобіля «МАЗДА» були отримані не за обставин, повідомлених позивачем у заяві про настання страхового випадку та письмових поясненнях, а отже відповідно до положень ст.26 Закону України «Про страхування» та положень укладеного між сторонами Договору страхування це є підставою для виплати страхового відшкодування. Крім того, у своєму відзиві відповідач посилається на порушення позивачем умов Договору страхування при визначені розміру страхового відшкодування та не врахування франшизи, яка не відшкодовується Страховиком, а також зазначає, що Договір страхування є тристороннім договором на користь третьої особи і вигодонабувачем за ним є АТ «Креді Агріколь Банк», а отже ОСОБА_1 не є належним позивачем у даному спорі.

Також відповідач зазначає, що позивачем пред`явлені вимоги про стягнення пені в зв`язку з невиконанням зобов`язання за Договором страхування, однак при розрахунку застосовуються положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що не розповсюджується на дані правовідносини.

Відповідач просить зменшити розмір відшкодування витрат на правничу допомогу у разі задоволення позову, оскільки вони є необґрунтованими і неспівмірними з ціною позову.

На підставі положень ст.ст. 274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі наданих сторонами доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» укладено 29.07.2019 р. Договір добровільного страхування на транспорті № 005129/4057/0000005, предметом якого є страхування майнових інтересів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «МАЗДА» д.н. НОМЕР_1 та прикріпленим до нього ззовні та всередині додатковим обладнанням, зазначеним в Договорі.

Відповідно до положень п. 3.1.1 Договору страхування, Страховими ризиками за даним договором є будь-яке незаконне заволодіння транспортним засобом, дорожньо-транспортна пригода, протиправні дії третіх осіб, за виключенням «незаконного заволодіння», стихійне лихо, пожежа, вибух або самозаймання, самовільне падіння дерев, каміння або інших предметів, напад тварин.

Страховим випадком є факт понесення збитків Страхувальником внаслідок пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу та/або додаткового обладнання внаслідок подій, визначених в п.3.1 Договору.

14.12.2019 р. о 10 год. 50 хв. позивач виявила пошкодження транспортного засобу «МАЗДА» д.н. НОМЕР_1 за адресою: м.Новомосковськ, вул.Шевченка, 8-а.

16.12.2019 р. позивачем була подана заява до ПрАТ «СК «УНІКА» про настання страхового випадку.

03.02.2019 р. позивач отримала відповідь за результатами розгляду заяви про виплату страхового відшкодування, згідно якої Страхова компанія «УНІКА» відмовила у виплаті страхового відшкодування, оскільки автомобіль був пошкоджений за інших обставин, ніж зазначено в заяві про виплату страхового відшкодування, посилаючись на п. 6.3.5 Договору страхування, відповідно до якого страхувальник зобов`язаний при настанні страхового випадку виконувати дії, передбачені Договором, надавати повну інформацію про причини, обставини страхового випадку, для визначення обставин, наслідків страхового випадку та розміру заподіяних збитків.

Як вбачається зі змісту відповіді, відмова Страховика ґрунтується на висновку експерта № 000295/01 від 17.01.2020 р., складеного ТОВ «Українські незалежні судові експертизи», відповідно до якого експерт, провівши дослідження, не знайшов підстав технічного характеру стверджувати, що весь комплекс пошкоджень автомобіля «МАЗДА» д.н. НОМЕР_1 утворився під час пригоди, яка мала ознаки страхового випадку, що сталась 14.12.2019 р. за адресою: м.Новомосковськ, вул.Шевченка, 8-а, тобто при обставинах, викладених в поясненнях водійки автомобіля і зафіксованих в матеріалах страхової справи.

Пошкодження, заявлені водійкою автомобіля «МАЗДА» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 у поясненнях від 16.12.2019 р., автомобіль отримав під час руху і за інших обставин ніж ті, які вказує водійка у поясненнях від 16.12.2019 р.

Зазначені у поясненнях водійки автомобіля «МАЗДА» д.н. НОМЕР_1 від 16.12.2019 р. пошкодження її автомобіля утворились при русі автомобіля під час контактування з предметом, що мав складну конфігурацію (можливо з предметами, які конструктивно були об`єднані в один предмет. Таким предметом, який мав гострі виступаючі краї, міг бути, скажімо, паркан або якась інша огорожа.

Згідно з п.11.1.3 Договору страхування Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо Страхувальник надав неправдиві відомості про факт настання страхового випадку.

10.02.2020 р. позивач звернулась до Страховика про перегляд рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування.

16.03.2020 р. СК «УНІКА» позивачу надана відповідь про залишення раніше прийнятого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування без змін.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивачем було замовлено проведення транспортно-трасологічного дослідження автомобіля «МАЗДА» д.н. НОМЕР_1 , на вирішення якого поставлені питання щодо можливості визначення шляхом експертного дослідження яким об`єктом були спричинені пошкодження автомобіля «МАЗДА» та за яких обставин, були отримані пошкодження автомобіля без огляду іншого об`єкту, який міг завдати пошкодження правої частини автомобіля «МАЗДА».

Відповідно до висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення транспортно-трасологічного дослідження № 2331-20 визначити шляхом експертного дослідження лише автомобіля «МАЗДА», яким саме об`єктом були спричинені пошкодження правої сторони автомобіля «МАЗДА», не надається можливим, про що викладено в дослідницькій частині, також експерт не зміг вирішити експертним шляхом питання чи можливо визначити обставини, при яких були отримані пошкодження автомобіля «МАЗДА», без огляду іншого об`єкта, та співставлення пошкоджень автомобіля «МАЗДА» з іншим об`єктом, який міг завдати пошкодження правої частини автомобіля «Мазда».

Позивач посилається на неналежність і недопустимість Висновку експерта № 000295/01 від 17.01.2020 р., оскільки дане дослідження було проведено без огляду транспортного засобу.

Суд не погоджується з даними твердженнями позивача, оскільки відповідно до п.3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз.

Крім того, зі змісту експертних висновків вбачається, що на вирішення експертів ставились різні питання.

Висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення транспортно-трасологічного дослідження № 2331-20 не спростовує висновку експерта № 000295/01 від 17.01.2020 р., складеного ТОВ «Українські незалежні судові експертизи», оскільки при проведенні експертного дослідження не вирішувалось питання щодо можливого отримання всього комплексу пошкоджень транспортного засобу, заявленого до Страховика від 14.12.2019 р., що мало місце за адресою: АДРЕСА_1 в місці та при обставинах, викладених у поясненнях водія і зафіксованих в матеріалах страхової справи.

За правилами ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 6 Закону України «Про страхування» визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення такого страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Конкретні умови страхування зазначаються при укладенні договору відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно з положеннями ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Ст. 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до п.6.3.5 умов Договору страхування, Страхувальник зобов`язаний при настанні страхового випадку виконувати дії, передбачені Договором, надавати повну інформацію про причини, обставини страхового випадку, для визначення обставин,наслідків страхового випадку та розміру заподіяних збитків.

В силу положень п.11.1.3 Договору страхування, укладеного між сторонами та ст.26 Закону України «Про страхування» Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо Страхувальник надав неправдиві відомості про факт настання страхового випадку.

Враховуючи обставини, встановлені при проведенні експертного дослідження № 000295/01 від 17.01.2020 р., складеного ТОВ «Українські незалежні судові експертизи», та які не спростовані при проведенні експертного дослідження № 2331-20, суд приходить до висновку, що у відповідача були наявні підстави для відмови у здійсненні страхової виплати, а отже його дії відповідали Закону.

Крім того, відповідно до п 2.2 Договору страхування, Вигодонабувачем є фізична або юридична особа, яка може зазнати збитків в результаті настання страхового випадку та призначення Страхувальником при укладенні Договору для отримання страхового відшкодування. Зазначений в цьому Договорі Вигодонабувач є єдиним Вигодонабувачем за Договором і не може бути змінений без письмового погодження з Вигодонабувачем.

Звертаючись до суду позивач просить стягнути страхове відшкодування на її користь.

При цьому, відповідно до положень Договору страхування Вигодонабувачем за ним є АТ «Креді Агріколь Банк».

В порушення вимог ст. 81 ЦПК України суду не надано доказів, що Вигодонабувач за Договором відмовився від отримання страхового відшкодування або був змінений.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 не є належним позивачем у даному спорі.

З врахуванням викладеного, враховуючи встановлені судом обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для стягнення страхового відшкодування на користь позивача.

Оскільки вимоги про стягнення пені в зв`язку з невиконанням зобов`язання за Договором страхування та відшкодування моральної шкоди є похідними вимогами від задоволення вимог про стягнення страхового відшкодування і можуть бути задоволені лише у разі встановлення порушеного права позивача з боку відповідача при здійсненні відмови у виплаті страхового відшкодування, суд з огляду на відсутність підстав для задоволення таких вимог, не вбачає підстав і для задоволення вимог, які є похідними.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню повному обсязі.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 273 ЦПК України суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О.КОЛДІНА