ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

31 березня 2020 року

м. Харків

справа № 628/2776/19

провадження № 22-ц/818/1105/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С.,Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2019 року, ухвалене суддею Скородєловою В.В.. в залі суду в м. Куп`янськ ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є донькою відповідача. На даний час вона є студенткою 1 курсу денного відділення ДВНЗ «Харківський коледж текстилю та дизайну» і потребує матеріальної допомоги для продовження навчання. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу і тому вона звернулася до суду з даним позовом.

Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно на період її навчання.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2019 року позовні вимоги - задоволені частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка, Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , аліменти на період навчання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 10.09.2019 року.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць вирішено допустити до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд помилково дійшов висновку про те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти лише в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходів). Вказує, що матеріалами справи підтверджено, що відповідач офіційно працює та отримує достойну заробітну плату та має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 від його доходу. На утриманні інших дітей не має, не одружений. Відповідачем не було надано доказів того, що він хворіє та цукровий діабет та потребує додаткових витрат на лікування.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням ціни позову та малозначності справи, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позивачка продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач, має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно, тому позов підлягає задоволенню.

Судова колегія погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком повнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Петропавлівською сільською радою Куп`янського району Харківської області (а.с. 11).

Як вбачається з довідки №05-01/258, наданої 03.09.2019 року Державним вищим навчальним закладом «Харківський коледж текстилю та дизайну» (а.с. 13) ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу денного відділення ДВНЗ «Харківський коледж текстилю та дизайну», та термін навчання: з 01.09.2019 року по 31.01.2022 року.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано чеки про придбання нею товарів та квитанцію про сплату за проживання у гуртожитку ДВНЗ «Харківський коледж текстилю та дизайну», довідку про отримання аліментів №72 від 09.12.2019 р., а також довідку про доходи, надану 01.10.2019 р. Акціонерним товариством «Українська залізниця», регіональна філія «Південна залізниця» /Виробничий підрозділ «Експлуатаційне ДЕПО Куп`янськ»/, яка свідчить про те, що ОСОБА_2 має постійне місце роботи та стабільний дохід (а.с. 28, 29-35, 95, 96, 97).

Відповідно до вимог частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Між тим, ст. 201 СК України визначено застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Так, згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Тлумачення ст. 201 СК України дозволяє стверджувати, що ч.2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів не поширюється на правовідносини між батьками та повнолітніми дітьми, які продовжують навчання.

Так, мінімальний гарантійний розмір аліментів на підстав ч. 2 ст. 182 СК України враховується судом при визначенні розміру аліментів на дитину.

Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст. 186 СК України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у період з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року у розмірі 2102 грн.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про охорону дитинства" дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату.

В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання, це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат.

Розмір аліментів визначений судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, розміру витрат на навчання та вимог розумності та справедливості.

ОСОБА_2 є працездатним; доказів у відповідності до ст. 81 ЦПК України наявності обставин , що унеможливлює сплату аліментів, даних щодо наявності інших осіб на утриманні відповідача матеріали справи не містять.

Доказів щодо наявності інших джерел доходів у відповідача та його можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх доходів позивачкою не надано.

Позивач заперечує той факт, що ОСОБА_2 хворіє на цукровий діабет та з посиланням на відповідні докази вказує, що відповідач працює на посаді оглядача-ремонтника вагонів V розряду в Акціонерному товаристві «Українська залізниця», регіональна філія «Південна залізниця» /Виробничий підрозділ «Експлуатаційне ДЕПО Куп`янськ» та якщо мав би захворювання на діабет, то не зміг би працювати на цій посаді, яка має обмеження за станом здоров`я. Звертає увагу на те, що відповідач нещодавно пройшов черговий медичний огляд та був визнаний таким, що з медичної точки зору може займати вказану посаду.

Між тим, такі доводи позивача ґрунтуються на опосередкованих доказах та спростовуються доказами, які містять в матеріалах справи, а саме: відомостями, наданими 16.09.2019 року за №1504 Комунальним некомерційним підприємством Куп`янське територіальне медичне об`єднання Куп`янської міської ради Харківської області (а.с. 50, 113); випискою з амбулаторної картки хворого ОСОБА_2 (а.с. 100, 115); чеком з аптеки (а.с. 101). Медичного висновку, з якого б прямо вбачалося, що ОСОБА_2 не хворіє на діабет матеріали справи не містять.

Судом першої інстанції правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Будь-яких доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна