Ухвала

31 березня 2020 року

м. Київ

справа № 569/1780/19

провадження № 61-4459ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 листопада 2019 року і постанову Рівненського апеляційного суду

від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), в якому з уточненням позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період

з 10 червня 2009 року по 30 травня 2019 рокувключно у розмірі

272 863, 36 грн та компенсацію втрати частини заробітної плати -

23 362, 21 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1

середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період

з 10 червня 2009 року по 06 травня 2019 року в розмірі 272 863, 36 грн

та компенсацію втрати частини заробітної плати - 23 362, 21 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 листопада 2019 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 до АТ КБ «Приват Банк» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі

184 810, 35 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

05 березня 2020 року до Верховного Суду АТ КБ «ПриватБанк» подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 листопада 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною першою статті 394 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено те, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження,

оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а судові рішення у цій категорії справ не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі становить 296 225, 57 грн, що станом на 01 січня

2020 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 250 = 525 500, 00 грн).

Заявник у касаційній скарзі вказав, що справа має для нього виняткове значення, а тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Сама лише незгода особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням та необґрунтоване посилання на випадок, передбачений підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не може свідчити про винятковість справи для АТ КБ «ПриватБанк». Висновки судів не суперечать правозастосовчій практиці.

Обставин, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом

у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 листопада 2019 року і постанову Рівненського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати - відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі,

яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович