Єдиний унікальний номер судової справи: 225/153/13-ц
Номер провадження: 6/225/228/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мигалевича В.В.,

за участі

секретаря судового засідання Голубової О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області заяву Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області (85200, Донецька область, м.Торецьк, вул. Євгена Седнєва,1, ), заінтересована особа ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області звернулося до суду з заявою про накладення арешту.

Заява обґрунтована таким:

Управлінням соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області (далі - Управління) виявлено факт порушення п. 16 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженою постановою КМУ від 19.07.2006 № 999 в частині неповернення автомобіля, отриманого на пільгових умовах.

Так, 24.07.2007 ОСОБА_2 , 1924 року народження отримав автомобіль ЗАЗ 110307-42, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , 2007 року випуску (далі - автомобіль) на пільгових умовах через Головне управління праці та соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації, як особа з інвалідністю внаслідок війни, згідно Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженою постановою КМУ від 19.07.2006 № 999 (далі - Порядок). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Відповідно до п.16 Порядку, після смерті особи з інвалідністю автомобіль, яким він був забезпечений, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у користуванні його сім`ї, якщо в ній є особа з інвалідністю, яка: мала підстави для забезпечення автомобілем на час смерті особи з інвалідністю або протягом не більше 6 місяців з дня її смерті; зареєстрована на час смерті особи з інвалідністю за місцем її реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через структурний підрозділ з питань соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду. Іншому члену сім`ї померлої особи з інвалідністю, який зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час смерті, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається (за бажанням такого члена сім`ї) у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю до державного бюджету вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) управлінням соціального захисту у повному комплекті.

Зазначений автомобіль залишався в користуванні дружини померлого ОСОБА_1 . До Управління звертались і дружина ОСОБА_1 , і онук ОСОБА_3 померлого щодо переоформлення авто, але вони так і не сплатили залишкову вартість автомобіля.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 13 травня 2013 року в справі № 225/153/13-ц в задоволенні позовної заяви Головного управління праці та соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено за пропуском строку звернення до суду. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2013 в справі № 225/153/13-ц апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 13 травня 2013 року задоволено та вирішено: - рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 13 травня 2013 року скасувати; вилучити у ОСОБА_1 автомобіль у повному комплекті та передати вказаний автомобіль Головному управлінню праці та соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 померла.

Спеціалісти Управління неодноразово відвідували адресу: АДРЕСА_2 , але онук померлого ОСОБА_3 повідомляв, що місцезнаходження автомобіля йому не відоме, або ж зовсім не відчиняв двері.

Управління, з метою виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2013 року у справі № 225/153/13-ц неодноразово зверталось до Торецького ВП Головного управління національної поліції України в Донецькій області, а саме: 12.12.2016 з заявою № 01/3-004674 про вчинення злочину, передбаченого ст. 185 Кримінального кодексу України. Листом від 30.12.2016 № 22398/25025/0516 Торецький ВП Головного управління національної поліції України в Донецькій області повідомив про відсутність складу кримінального правопорушення; 14.09.2017 № 06/3-03093, 05.12.2017 № 05/3-04000 Управління направило листи стосовно розшуку автомобіля ЗAЗ 110307-42, 2007 року випуску, який належав інваліду війни ОСОБА_2 . У своїй відповідях від 02.11.2017 № 18380/202/0517 та від 14.12.2017 № 20941/202-0517 Торецьке ВП Бахмутського ВП порекомендувало звернутися до Дзержинського міського суду Донецької області для прийняття рішення про накладання арешту на вказане рухоме майно. Аналогічний лист від 05.12.2017 № 05/3-03999 направлявся Управлінням до Головного управління Національної поліції України. На вказаний лист отримано відповідь від 21.12.2017 № 6596/14-3/02-2017 з такими ж рекомендаціями.

Посилаючись на статті. 170, 172 Кримінального процесуального кодексу України, заявник просить суд прийняти рішення про накладання арешту на автомобіль ЗАЗ 110307-42, 2007 року випуску номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 для подальшої постановки автомобіля до розшукових баз.

Представник заявника в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Копія ухвали суду від 23.09.2020 про відкриття провадження у справі з супровідним листом була направлена на адресу заінтересованої особи ОСОБА_1 .

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява про накладення арешту не підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 13 травня 2013 року в справі № 225/153/13-ц в задоволенні позову Головного управління праці та соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2013 в справі № 225/153/13-ц рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 13 травня 2013 року скасовано; ухвалено вилучити у ОСОБА_1 автомобіль ЗАЗ 110307-42, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 у повному комплекті та передати вказаний автомобіль Головному управлінню праці та соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації.

Відомості щодо оскарження зазначеного рішення Апеляційного суду Донецької області у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 440 ЦПК України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили.

Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження.

Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Арешт накладається у межах загальної суми стягнення в порядку, встановленому цим Кодексом для накладення арешту при вжитті заходів забезпечення позову.

Одночасно суд вирішує питання про зустрічне забезпечення та про заборону такій особі вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником та (або) зупиняє виконання судового рішення, згідно з яким з такої особи на користь боржника стягуються грошові кошти в межах загальної суми стягнення, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.

Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу.

У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

Питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

З аналізу наведених норм слід дійти висновку про те, що ЦПК України не передбачено права і обов`язку суду ухвалювати рішення про арешт рухомого майна у цивільній справі, розгляд якої завершено ухваленням рішення, яке набрало законної сили.

Також, суд звертає увагу на те, що рішення у справі № 225/153/13-ц ухвалене на користь Головного управління праці та соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, та при зверненні до суду із дійсною заявою про накладення арешту, представником Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області не надано суду доказів щодо того, чи є заявник - Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області стороною виконавчого провадження у вказаній справі, або правонаступником позивача по справі.

Ураховуючи наведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви по накладення арешту.

Керуючись ст. ст. 259-261 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області (85200, Донецька область, м.Торецьк, вул. Євгена Седнєва,1, ), заінтересована особа ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ) про накладення арешту відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо вона не проголошувалася з дати складання повного її тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: