Справа № 204/1745/20
Провадження № 2/204/934/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

представника позивача Макєєва Є.Ю. ,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 3 відсотки річних за неправомірне користування коштами, які отримано відповідно до кредитного договору № 26/ф/6 від 05 лютого 2008 року у розмірі 550 155,99 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 05 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 26/ф/6. 11 липня 2012 року було підписано Договір про внесення змін № 1 до Кредитного договору № 26/ф/6 від 05.02.2008 року. Надання кредитних коштів позивачу підтверджується виписками по рахунку, у відповідності до яких відслідковується виконання Банком умов кредитного договору в частині видачі кредитних коштів. 25 лютого 2016 року на адресу боржника направлено вимогу про дострокове виконання умов договору № 513/385/2016. Строк виконання вимоги встановлено - протягом 30 днів з дня відправлення вимоги тобто до 25 березня 2016 року. Сума заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3 % річних) за період з 25.02.2017 року по 26.02.2020 року включно становить 550 155,99 грн. Несплата боржником коштів за зобов`язаннями, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Оскільки боржником не виконано зобов`язання з повернення кредитних коштів, Банк має право на отримання 3 відсотків річних за неправомірне користування коштами боржником. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

22 липня 2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовну заяву вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 05 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 26/ф/6, предметом якого є надання кредиту на споживчі цілі у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 3 879 667 доларів США на умовах та у порядку визначеному вищезазначеним договором. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору № 26/ф/6 від 05.02.2008 року кредитна лінія надавалась на задоволення споживчих потреб позичальника. 11 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір про внесення змін № 1 від 11 липня 2012 року до Кредитного договору № 26/ф/6 від 05.02.2008 року. У позовній заяві ПАТ АБ «Укргазбанк» уривками наводить цитати із Договору про внесення змін № 1. Проте, позивач не повністю викладає зміст окремих пунктів Договору про внесення змін № 1 та невірно вказує зміст окремих пунктів договору про внесення змін № 1. Крім того, позивач не повідомив суд, що наразі не вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_2 основної заборгованості за Кредитним договором. Зокрема, у провадженні Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська перебуває справа № 204/6797/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу. Позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 у справі № 204/6797/16-ц обґрунтовані посиланнями Банка на укладення між ним та ОСОБА_2 . Договору про внесення змін № 1 від 11.07.2012 року до Кредитного договору № 26/ф/6 від 05.02.2008 року, за яким у ОСОБА_2 начебто наявна заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Крім того, варто зауважити, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2019 року у справі № 204/6797/16-ц провадження у цій справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 204/1853/19, у якій предметом прозову є визнання недійсним кредитного договору та договору про внесення змін № 1. У разі прийняття рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визнання Договору про внесення змін № 1 недійсним, задоволення позову ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості буде неможливим, оскільки рішення по справі № 204/1853/19 з цього питання буде мати преюдиціальне значення для вирішення спору за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення коштів з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Зокрема, ОСОБА_2 було подано до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська позовну заяву до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання недійсним Договору про внесення змін № 1 від 11.07.2012 року до Кредитного договору № 26/ф/6 від 05.02.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», та ОСОБА_2 . Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2019 року за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 204/1853/19, розгляд спору у суді першої інстанції ще триває. На сьогоднішній день питання наявності або відсутності у ОСОБА_2 простроченої заборгованості зі сплати кредиту за Кредитним договором та Договором про внесення змін № 1 не вирішено, адже розгляд відповідної справи № 204/6797/16-ц не завершено, рішення у цій справі не ухвалено. Обставини невиконання ОСОБА_2 свого обов`язку не встановлені та є предметом розгляду у іншій справі. Крім того, якщо у справі № 204/6797/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу зі сплати кредиту, наприклад, буде встановлено, що Банк пропустив строк позовної давності при зверненні до суду із цим позовом, то автоматично буде втрачено право Банка на стягнення 3% річних. Вважає, що позивач передчасно заявив вимогу про стягнення з ОСОБА_2 3% річних, адже наразі не доведено факт наявності у останнього заборгованості за Кредитним договором та Договором про внесення змін № 1, не завершено судовий розгляд справ № 204/6797/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу зі сплати кредиту та № 204/1853/19 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання недійсним Договору про внесення змін № 1. У зв`язку з викладеним просить суд відмовити Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» у задоволенні позову.

30 липня 2020 року від представника позивача Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» - Макєєва Є.Ю. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Предметом позовної заяви АБ «Укргазбанк» є стягнення 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами, це проценти які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати яких урегульовано частиною 2 статті 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування. 3 % річних нараховуються на суму коштів (кредитні кошти), які отримані безпосередньо боржником за кредитним договором. Моментом надання кредитних коштів відповідачу здійснено шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника. Надання кредитних коштів позивачу підтверджується виписками по рахунку, у відповідності до яких відслідковується виконання Банком умов кредитного договору в частині видачі кредитних коштів. Відповідач у своєму відзиві посилається на постанову Верховного суду №757/44680/15 від 06.03.2019 року, в якій начебто суд прийшов до висновку, що пропуском строку позовної давності у Банка відсутня можливість заявляти вимогу про стягнення 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України. В вищевказаній постанові Верховний суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що 3% річних не підлягають задоволенню, оскільки вони є безпідставними у зв`язку із тим, що нараховані до вимоги, яка існує в натуральному зобов`язанні.

Представник позивача - Макєєв Є.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 05 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 26/ф/6, відповідно до п. 1.1 якого Банк відкриває не відновлювальну відкличну кредитну лінію, з лімітом 3 879 667,00 доларів США, на строк з 05 лютого 2008 року по 04 лютого 2016 року або по день визначений в п. 3.3.11 цього договору, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14,00 % річних у валюті кредиту. Відповідно до п. 1.4 вказаного кредитного договору, кредитна лінія надається на задоволення споживчих потреб позичальника (а.с. 5-7).

11 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір про внесення змін № 1 до Кредитного договору № 26/ф/6 від 05 лютого 2008 року (а.с. 9-10), яким сторони у зв`язку зі зміною виду кредитування домовились змінити умови кредитного договору та, серед іншого, пункт 1.1 Кредитного договору викласти в наступній редакції:

1.1. Банк на умовах, передбачених цим Договором, відкриває Позичальнику кредитну лінію (надалі - кредит/кредитна лінія):

1.1.1. Невідновлювальну відкличну кредитну лінію на строк/термін з 05 лютого 2008 року по 11 липня 2012 року, з лімітом 3 879 667,00 доларів США. Кредитні кошти надаються на строк/термін з 05 лютого 2008 року по 11 липня 2012 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами, у межах строку кредитування:

- виходячи із 14,00 % річних з 05 лютого 2008 року по 31 серпня 2011 року;

- виходячи із 1,00% річних з 01 вересня 2011 року по 11 липня 2012 року.

1.1.2. Мультивалютну невідновлювальну відкличну кредитну лінію на строк/термін з 12 липня 2012 року по 12 липня 2012 року з лімітом:

- 3 879 667,00 доларів США, із сплатою процентів за користування кредитними коштами, у межах строку кредитування, виходячи з 14,00% річних;

- 40 187 739,28 гривень із сплатою процентів за користування кредитними коштами, у межах строку кредитування, виходячи з 1,00% річних.

1.1.3. Мультивалютну невідновлювальну відкличну кредитну лінію на строк/термін з 13 липня 2012 року по 18 січня 2030 року з лімітом:

- 0 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 14,00 % річних,

- 40 187 739,28 гривень зі зменшенням ліміту кредитування згідно додатку № 2 в редакції договору про внесення змін № 1 від 11.07.2012 р. до цього договору, із сплатою процентів за користування кредитними коштами, у межах строку кредитування, виходячи з 1,00 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У Вимозі Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про дострокове виконання умов договору від 25 лютого 2016 року № 513/385/2016, що адресована ОСОБА_2 , зазначено, що внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору Банк вимагає від ОСОБА_2 достроково виконати свої зобов`язання за кредитним договором № 26/ф/6 від 05.02.2008 року, а саме: достроково повернути залишок поточної заборгованості за кредитом в сумі 38 003 739,28 грн., погасити прострочену заборгованість по кредиту в сумі 850 000,00 грн., сплатити поточні проценти в сумі 48 987,18 грн., сплатити прострочені проценти в сумі 470 562,77 грн. (а.с. 15).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просив стягнути з відповідача 3 відсотки річних за неправомірне користування коштами, які отримано відповідно до кредитного договору № 26/ф/6 від 05 лютого 2008 року, у загальному розмірі 550 155,99 грн., посилаючись при цьому на статтю 625 ЦК України.

У розрахунку заборгованості по процентах позивачем зазначено, що всього заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3 % річних) за період з 25 лютого 2017 року по 26 лютого 2020 року (включно) становить 550 155,99 грн. (а.с. 16-23).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з цим, судом встановлено, що ще у жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості (цивільна справа № 204/6797/16-ц), в якій просило стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно заборгованість за кредитним договором № 26/ф/6 від 05 лютого 2008 року станом на 04 лютого 2016 року в загальному розмірі 39 800 280,15 грн. (а.с. 142-147).

Однак, на теперішній час вищевказана цивільна справа № 204/6797/16-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості ще не розглянута та перебуває в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Таким чином судом встановлено, що на теперішній час між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_2 наявний спір щодо заборгованості за кредитним договором № 26/ф/6 від 05 лютого 2008 року, а питання про те чи прострочив ОСОБА_2 виконання грошового зобов`язання на теперішній час не вирішено та є предметом розгляду у іншій цивільній справі - № 204/6797/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, яка до теперішнього часу не розглянута.

Крім того, позовні вимоги позивача у вказаній справі, серед іншого, обґрунтовані тим, що між Публічним акціонерним товариством «Укргазбанк» та ОСОБА_2 11 липня 2012 року було укладено Договір про внесення змін № 1 до Кредитного договору № 26/ф/6 від 05 лютого 2008 року, яким сторони у зв`язку зі зміною виду кредитування домовились змінити умови кредитного договору № 26/ф/6 від 05 лютого 2008 року.

Однак, судом встановлено, що ще у березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання правочину недійсним (а.с. 148-149), в якій просив визнати недійсним договір про внесення змін № 1 від 11 липня 2012 року до кредитного договору № 26/ф/6 від 05.02.2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», та ОСОБА_2 (справа № 204/1853/19). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2019 року провадження у вказаній справі було відкрито (а.с. 118).

За клопотанням ОСОБА_2 (а.с. 150-151) ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року провадження у справі № 204/6797/16-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 204/1853/19 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання правочину недійсним (а.с. 116-117).

На теперішній час цивільна справа № 204/1853/19 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання правочину недійсним, судом не розглянута та перебуває в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Таким чином, судом встановлено, що на час розгляду даної справи між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_2 наявний також спір щодо визнання недійсним Договору про внесення змін № 1 від 11 липня 2012 року до кредитного договору № 26/ф/6 від 05.02.2008 року (справа № 204/1853/19), який до теперішнього часу не вирішений.

Предметом доказування, відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущення (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Позивачем може бути особа, яка вважає, що її право, свободу чи інтерес порушено та створені перешкоди для реалізації її прав, що зумовило її звернення до суду. При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права або виникнення додаткового обов`язку.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність саме за порушення грошового зобов`язання.

Позивачем не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження факту існування у відповідача перед ним грошового зобов`язання, розміру такого зобов`язання та строків його виникнення. При цьому судом встановлено, що відповідач у судовому порядку оспорює дійсність укладеної між сторонами кредитної угоди.

Отже, оскільки на теперішній час питання про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором ще не вирішено судом, як не встановлено і факту прострочення ОСОБА_2 виконання грошового зобов`язання та розміру такого зобов`язання, що є предметом розгляду у справі № 204/6797/16-ц, а також не розглянуто справу № 204/1853/19 щодо визнання недійсним Договору про внесення змін № 1 від 11 липня 2012 року до кредитного договору № 26/ф/6 від 05.02.2008 року, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» по даній справі про стягнення 3% річних заявлені позивачем передчасно, оскільки задоволення позову про визнання договору недійсним та так само відмова у задоволені позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, виключають можливість застосування до відповідача відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України про стягнення з нього 3-х % річних.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З огляду на наведене можна дійти висновку, що обов`язковою умовою для судового захисту будь-якого права, є наявність достовірних даних про те, що право особи порушено, не визнане, або оспорене іншою особою.

Однак, на теперішній час судом не встановлено порушення відповідачем ОСОБА_2 прав позивача Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» щодо своєчасного виконання грошового зобов`язання.

При цьому, судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси осіб, при доведеності того, що відповідач порушив ці права.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконливого висновку, що позивачем не доведено факту порушення його прав, за захистом яких мало місце звернення до суду з даним позовом, а позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України з урахуванням наявного між сторонами спору щодо дійсності кредитного договору та вимог про стягнення заборгованості заявлені Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» передчасно і тому задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки під час розгляду справи суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», то судові витрати позивача по даній справі підлягають віднесенню на сторону позивача.

На підставі ст.ст. 15, 625, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 82, 141, 206, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 13 жовтня 2020 року.

Суддя Д.Л. Черкез