ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2147/19 Номер провадження 22-ц/814/1788/20Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

секретар: Зеленська О.І.

за участю позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_3 адвоката Лазоренка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 16 червня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Гадяцького районного суду Полтавської області, судді Киричка Станіслава Анатолійовича, судді Заколодяжної Олени Анатоліївни, судді Тищенко Лариси Іванівни про захист від поширення недостовірної інформації, яка порушує презумпцію невинуватості,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Гадяцького районного суду Полтавської області, судді Киричка С.А., судді Заколодяжної О.А., судді Тищенко Л.І. про захист від поширення недостовірної інформації, яка порушує презумцію невинуватості.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що в Гадяцькому районному суді Полтавської області за їх участю розглядається кримінальне провадження №532/308/15-к за фактом завдання тілесних ушкоджень судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_4 , який від отриманих ушкоджень помер, та за фактом вбивства міського голови м. Кременчука ОСОБА_5 , які мали місце у 2014 році. Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні був скерований до суду у 2015 році, вирок ще не ухвалений.

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження вони категорично заявляли і заявляють про свою невинуватість і непричетність до зазначених вище злочинів.

Проте, як зазначають позивачі, Гадяцький районний суд Полтавської області у складі колегії: головуючого судді Киричка С.А., суддів Заколодяжної О.А. та Тищенко Л.І., поширив стосовно них недостовірну інформацію, яка порушує презумпцію невинуватості.

Так, ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року задоволено клопотання прокурора про проведення за участю обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника Кабальського Р.О. слідчих експериментів та оглядів місцевостей.

Текст вказаного судового рішення був поширений шляхом його оголошення 13 серпня 2019 року Гадяцьким районним судом Полтавської області в складі колегії: головуючого судді Киричка С.А., суддів Заколодяжної О.А. та Тищенко Л.І., за участю секретаря судового засідання Широколави О.В., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за участю них, позивачів (обвинувачених), сторін, учасників судового провадження, журналістів та присутніх у залі суду.

В резолютивній частині вказаної ухвали зазначено висновки про вже встановлений, беззаперечний і доведений факт участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в тому числі ця ухвала стосується і ОСОБА_3 , як обвинуваченого у даному кримінальному провад-женні, у вчиненні злочинів.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що в тексті ухвали судом поширена недостовір-на інформація, де відкрито зазначається його прізвище та про вчинення ним протиправних дій наступного змісту:

«... 1) по епізоду вбивства ОСОБА_4 :

- місця зустрічей ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , під час яких останній пропонував вчинити кримінальне правопорушення та передавав грошові кошти як винагороду»;

«... 2) по епізоду вбивства ОСОБА_5 :

- місце, з якого ОСОБА_6 телефонував ОСОБА_1 з метою повідомити про виконання замовлення;

- місце у місті Глобино Полтавської області, де ОСОБА_1 забирав ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ;

- місце зустрічі ОСОБА_6 з ОСОБА_1 для здійснення поїздки до міста Глобино Полтавської області з метою отримання знаряддя вбивства ОСОБА_5 та іншої зброї, маршрут руху до місця передачі зброї ОСОБА_6 від ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_1 , місце, де передавалась зброя, та місця де ОСОБА_6 телефонував ОСОБА_2 до та після зустрічі з ОСОБА_7 ;

- місце зустрічей з ОСОБА_1 з приводу одержання замовлення на вчинення кримінального правопорушення, отримання грошових коштів для підготовки до його вчинення та як винагороди ...».

Вказана інформація порушує презумпцію невинуватості стосовно нього, що є неприпустимим, а також поширена у такий спосіб інформація і відносно ОСОБА_2 також порушує його ( ОСОБА_1 ) презумпцію невинуватості, так як свідчить про його винність у злочинах.

Позивач ОСОБА_2 вважає, що в тексті ухвали судом поширена недостовірна інформація, де відкрито зазначається його прізвище та про вчинення ним протиправних дій наступного змісту:

«... 1) по епізоду вбивства ОСОБА_4 :

- місцезнаходження ОСОБА_6 і ОСОБА_2 та інших осіб під час очікування появи автомобіля потерпілого та подальші дії до вчинення нападу;

- розташування ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та потерпілого в момент здійснення останнім пострілів, напрямок останніх;

- маршрут та час відходу до місця, де залишили автомобіль;

- маршрут та час повернення до місця, де ОСОБА_2 залишив ОСОБА_6 »;

«... 2) по епізоду вбивства ОСОБА_5 :

- місце зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 26.07.2014, маршрут та час руху до місця, де залишили автомобіль ОСОБА_2 та пересіли до автомобіля ВАЗ 2108, місця очікування на автомобіль ОСОБА_5 по вул. Горького в місті Кременчуці;

- маршрут та час подальшого пересування до Придніпровського ринку та повернення до місця очікування;

- положення ОСОБА_2 та потерпілого в момент здійснення пострілів, напрямок останніх;

- маршрут та час подальшого пересування до міста Глобино Полтавської області;

- місце у місті Глобино Полтавської області, де ОСОБА_1 забирав ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ;

- місце, де можуть зберігатися та знаходитись мобільні телефони, придбані ОСОБА_6 з метою підготовки до вчинення вбивства ОСОБА_5 ; кросівки, патрони, передані ОСОБА_2 обвинуваченому ОСОБА_6 для викидання, а також номерні знаки НОМЕР_1 з автомобіля ВАЗ 2108;

- маршрут руху ОСОБА_6 та ОСОБА_2 до місця спалення автомобіля ВАЗ 2108;

- місце зустрічі ОСОБА_6 з ОСОБА_1 для здійснення поїздки до міста Глобино Полтавської області з метою отримання знаряддя вбивства ОСОБА_5 та іншої зброї, маршрут руху до місця передачі зброї ОСОБА_6 від ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_1 , місце, де передавалась зброя, та місця де ОСОБА_6 телефонував ОСОБА_2 до та після зустрічі з ОСОБА_7 ...».

Наведена інформація порушує презумпцію невинуватості стосовно нього, що є неприпустимим, при цьому вважає, поширена у такий спосіб інформація і відносно ОСОБА_1 також порушує його ( ОСОБА_2 ) презумпцію невинуватості, так як свідчить про його винність у злочинах.

Позивач ОСОБА_3 вважає, що вказана інформація, яка була поширена судом відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порушує презумпцію невинуватості і стосовно нього, так як він є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні і відносно нього направлений обвинувальний акт до суду, а за версією сторони обвинувачення згідно обвину-вального акта він нібито замовив вбивство потерпілих ОСОБА_1 та надавав кошти останньому на підготовку і вчинення цих злочинів, яке нібито скоїв ОСОБА_2 . Вказана недостовірна інформація поширена в судовому засіданні шляхом оголошення судом тексту ухвали, як встановленого факту вчинення злочину конкретними особами без будь-якого застереження, призводить до ідентифікації його особи при викладі таких фактичних обставин справи у судовому рішенні, що є неприпустимим та порушує його права.

Позивачі вказували, що з тексту оголошеної судом ухвали слідує, що в ньому опису-ється роль та дії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 , так як його особу можна ідентифікувати, як учасників стійкої організованої групи, вина яких вже доведена, натомість, такі факти не встановлено обвинувальним вироком суду, який би набрав законної сили.

Вважають, що оголошений зміст ухвали суду ображає і шокує, є образливим та принизливим, має наклепницький характер, принижує їх та їхні родини, зображує їх та родини перед суспільством, як людей з низькими духовними й соціальними цінностями, є поширенням недостовірних обвинувальних тверджень про вчинення злочинів, як констатації факту, що дискредитує їх в очах співгромадян.

Зміст ухвали суду створює враження винуватості їх, позивачів у громадськості, потерпілих, свідків, та, з іншого боку, виносить попередню оцінку фактам ще до того, як це мав зробити наділений відповідними повноваженнями суд, що є неприпустимим в Україні. Також, поширена у такий спосіб інформація зі сторони суду є тиском на них, позивачів, як на сторону захисту у кримінальному провадженні, свідків, потерпілих, експертів, так як суд наперед у своєму судовому рішенні вже визнав їх винними та визнав встановленими обставини щодо скоєння ними злочину стосовно потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але прохає СУ ГУНП в Полтавській області уточнити ці обставини, натомість, справжні злочинці не понесли кримінальну відповідальність за ці злочини.

Таким чином, Гадяцьким районним судом Полтавської області у складі колегії суддів порушено презумпцію невинуватості стосовно них, позивачів шляхом поширення недостовірної інформації в резолютивній частині ухвали, яка є висновком суду.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили визнати недостовірною інформацію та такою, що порушує презумпцію невинуватості стосовно них, позивачів, поширену 13 серпня 2019 року Гадяць-ким районним судом Полтавської області в складі колегії: головуючого судді Киричка С.А., суддів Заколодяжної О.А. та Тищенко Л.І. у відкритому судовому засіданні шляхом оголошення ухвали Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року наступного змісту:

«...1) по епізоду вбивства ОСОБА_4 :

- місцезнаходження ОСОБА_6 і ОСОБА_2 та інших осіб під час очікування появи автомобіля потерпілого та подальші дії до вчинення нападу;

- розташування ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та потерпілого в момент здійснення останнім пострілів, напрямок останніх;

- маршрут та час відходу до місця, де залишили автомобіль;

- маршрут та час повернення до місця, де ОСОБА_2 залишив ОСОБА_6 ;

- місця зустрічей ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , під час яких останній пропонував вчинити кримінальне правопорушення та передавав грошові кошти як винагороду»;

«... 2) по епізоду вбивства ОСОБА_5 :

- місце зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 26.07.2014, маршрут та час руху до місця, де залишили автомобіль ОСОБА_2 та пересіли до автомобіля ВАЗ 2108, місця очікування на автомобіль ОСОБА_5 по вул. Горького в місті Кременчуці;

- маршрут та час подальшого пересування до Придніпровського ринку та повернення до місця очікування;

- положення ОСОБА_2 та потерпілого в момент здійснення пострілів, напрямок останніх;

- маршрут та час подальшого пересування до міста Глобино Полтавської області;

- місце, з якого ОСОБА_6 телефонував ОСОБА_1 з метою повідомити про виконання замовлення;

- місце у місті Глобино Полтавської області, де ОСОБА_1 забирав ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ;

- місце, де можуть зберігатися та знаходитись мобільні телефони, придбані ОСОБА_6 з метою підготовки до вчинення вбивства ОСОБА_5 ; кросівки, патрони, передані ОСОБА_2 обвинуваченому ОСОБА_6 для викидання, а також номерні знаки НОМЕР_1 з автомобіля ВАЗ 2108;

- маршрут руху ОСОБА_6 та ОСОБА_2 до місця спалення автомобіля ВАЗ 2108;

- місце зустрічі ОСОБА_6 з ОСОБА_1 для здійснення поїздки до міста Глобино Полтавської області з метою отримання знаряддя вбивства ОСОБА_5 та іншої зброї, маршрут руху до місця передачі зброї ОСОБА_6 від ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_1 , місце, де передавалась зброя, та місця де ОСОБА_6 телефонував ОСОБА_2 до та після зустрічі з ОСОБА_7 ;

- місце зустрічей з ОСОБА_1 з приводу одержання замовлення на вчинення кримінального правопорушення, отримання грошових коштів для підготовки до його вчинення та як винагороди ...».

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили стягнути на їх користь понесені ними судові витрати.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 16 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі за безпідставністю.

Не погодившись з судовим рішенням, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційних скаргах, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неналежне застосування норм матеріального права, просили рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі вказував, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, не визначився в порядку якого судочинства підлягає розгляду даний спір і мають бути захищені його права, як і інших позивачів.

Зазначав, що суд першої інстанції фактично зосередив свою увагу на процесуальному аспекті можливості розгляду спору в порядку кримінального або цивільного судочинства, не вдаючись до оцінки суті і аналізу змісту поширеної інформації з цього питання не прийшов до будь-яких висновків, зокрема чи є поширена інформація фактуальною і недостовірною або чи є поширена інформація оціночним судженням, та чи порушує поширена інформація відносно нього і інших позивачів презумпцію невинуватості.

Вважає, що суд мав врахувати, що ухвала суду кримінальної юрисдикції, в якій було поширено недостовірну інформацію, оскаржувалася в порядку кримінального судочинства в апеляційному і касаційному порядку, але було відмовлено у відкритті провадження з тих підстав, що дана ухвала в кримінальному судочинстві згідно норм КПК є остаточною і не підлягає оскарженню. При цьому, в КПК не передбачено порядку захисту прав особи, яка є учасником кримінального провадження, у разі поширення судом в остаточному процесуальному рішенні, яке не підлягає оскарженню, недостовірної інформації, якою порушено презумпцію невинуватості.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилався на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, той факт, що предметом даної справи є захист особистого немайнового права, яке належить йому, як фізичній особі, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_2 , оскаржуючи вищевказане рішення, вказував, що районним судом не враховано, що предметом позову є те, що суд, який розглядає кримінальну справу за його участю, визнав його винним шляхом поширення інформації в ухвалі до ухвалення вироку у справі, а також не взяв до уваги, що він звернувся з цивільним позовом на захист конституційних прав, передбачених статтею 62 Конституції України.

Відзиви на апеляційні скарги позивачів до суду апеляційної інстанціїї - не надходили.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 13 серпня 2019 року в ході розгляду кримінального провадження №532/308/15-к колегією суддів Гадяцького районного суду Полтавської області у складі: головуючого судді Киричка С.А., суддів Заколодяжної О.А. та Тищенко Л.І., з участю секретаря судового засідання Широколави О.В., прокурорів Савчука М.Є. та Москаленка Д.В., представника потерпілої Кононенка А.П., обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , захисників Лазоренка Р.В., Миронова А.А., Василишина М.Р., Стіхіна А.М., Кіяшка С.Л. та Кабальського Р.О., у відкритому судовому засіданні постанов-лено ухвалу про задоволення клопотання прокурора Москаленка Д.В. про доручення проведення слідчих дій.

Згідно резолютивної частини зазначеної ухвали, управлінню ГУНП в Полтавській області доручено провести з участю обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника Кабальського Р.О. слідчі експерименти та огляди місцевостей, де за показаннями ОСОБА_6 можуть знаходитися речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчинення 11 лютого 2014 року нападу на ОСОБА_4 із застосуванням вогнепальної зброї та умисного вбивства 26 липня 2014 року мера міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_5 для уточнення:

«...1) по епізоду вбивства ОСОБА_4 :

- місцезнаходження ОСОБА_6 і ОСОБА_2 та інших осіб під час очікування появи автомобіля потерпілого та подальші дії до вчинення нападу;

- розташування ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та потерпілого в момент здійснення останнім пострілів, напрямок останніх;

- маршрут та час відходу до місця, де залишили автомобіль;

- маршрут та час повернення до місця, де ОСОБА_2 залишив ОСОБА_6 ;

- місця зустрічей ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , під час яких останній пропонував вчинити кримінальне правопорушення та передавав грошові кошти як винагороду»;

«... 2) по епізоду вбивства ОСОБА_5 :

- місце зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 26.07.2014, маршрут та час руху до місця, де залишили автомобіль ОСОБА_2 та пересіли до автомобіля ВАЗ 2108, місця очікування на автомобіль ОСОБА_5 по вул. Горького в місті Кременчуці;

- маршрут та час подальшого пересування до Придніпровського ринку та повернення до місця очікування;

- положення ОСОБА_2 та потерпілого в момент здійснення пострілів, напрямок останніх;

- маршрут та час подальшого пересування до міста Глобино Полтавської області;

- місце, з якого ОСОБА_6 телефонував ОСОБА_1 з метою повідомити про виконання замовлення;

- місце у місті Глобино Полтавської області, де ОСОБА_1 забирав ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ;

- місце, де можуть зберігатися та знаходитись мобільні телефони, придбані ОСОБА_6 з метою підготовки до вчинення вбивства ОСОБА_5 ; кросівки, патрони, передані ОСОБА_2 обвинуваченому ОСОБА_6 для викидання, а також номерні знаки НОМЕР_1 з автомобіля ВАЗ 2108;

- маршрут руху ОСОБА_6 та ОСОБА_2 до місця спалення автомобіля ВАЗ 2108;

- місце зустрічі ОСОБА_6 з ОСОБА_1 для здійснення поїздки до міста Глобино Полтавської області з метою отримання знаряддя вбивства ОСОБА_5 та іншої зброї, маршрут руху до місця передачі зброї ОСОБА_6 від ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_1 , місце, де передавалась зброя, та місця де ОСОБА_6 телефонував ОСОБА_2 до та після зустрічі з ОСОБА_7 ;

- місце зустрічей з ОСОБА_1 з приводу одержання замовлення на вчинення кримінального правопорушення, отримання грошових коштів для підготовки до його вчинення та як винагороди ...».

Також судом встановлено, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року у зв`язку із тим, що апеляційні скарги були подані на судове рішення, яке не підлягає окремому апеляційному оскарженню, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією вказаної ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на вищезазначену ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що інформація, яку позивачі просили визнати недостовірною, викладена в ухвалі Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року, постановленій за результатами розгляду клопотання прокурора про доручення проведення слідчих дій з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні, у якому позивачі у даній цивільній справі, виступають у якості обвинувачених, - містить виклад певних обставин кримінальних правопорушень та самого кримінального провадження, тому не може бути визнана недостовірною чи такою, що порушує презумпцію невинуватості в порядку цивільного судочинства, в порядку якого суд не наділений компетенцією розглядати та давати оцінку обставинам, які є доказами у кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

За нормами статті 200 Цивільного кодексу України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електрон-ному вигляді. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями.

Згідно роз`яснень, наведених в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомуніка-ційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі просили визнати недостовірною інформацію, вказаного у позові змісту, яка міститься в ухвалі суду. Дана ухвала постанов-лена 13 серпня 2019 року Гадяцьким районним судом Полтавської області у складі колегії: головуючого судді Киричка С.А., суддів Заколодяжної О.А. та Тищенко Л.І. за результатами розгляду клопотання прокурора Москаленка Д.В. про доручення проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лю-того 2014 року за №0000192.

Зазначені в ухвалі відомості є змістом клопотання прокурора, з яким останній звернувся до суду в межах розгляду кримінального провадження.

Звідси вірним є висновок суду, що в даному випадку мала місце реалізація прокурором відповідних положень Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення кримінального провадження та вчинення слідчих (розшукових) дій. Викладена в клопотанні слідчого (прокурора) інформація є коротким викладом обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подано клопотання.

Отже, зазначена прокурором в клопотанні інформація подана до суду не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою вирішення клопотання судом в межах кримінального провадження.

Разом з тим, за змістом абзацу 1 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установ-лено інший порядок оскарження.

Враховуючи, що інформація, яку позивачі просили визнати недостовірною та такою, що порушує презумпцію невинуватості відносно них, зазначена в ухвалі Гадяцького район-ного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року, постановленій за результатами розгляду клопотання прокурора про доручення проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, заявлених в порядку цивільного судочинства, відмовивши у задоволенні даного позову.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 на те, що суд не розглядав справу по суті, без встановлення та повного з`ясування обставин справи з наданням цим обставинам, зокрема змісту поширеної інформації, правової оцінки, не ґрунтується на законі та не дає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Також є безпідставним твердження апелянта, що районним судом не було враховано, що ухвала суду кримінальної юрисдикції, в якій поширено недостовірну інформацію, оскар-жувалася в порядку кримінального судочинства в апеляційному і касаційному порядку, але було відмовлено у відкритті провадження з тих підстав, що дана ухвала в кримінальному судочинстві згідно норм КПК є остаточною і не підлягає оскарженню.

Так, судом першої інстанції зокрема зазначено, що оскільки ч. 2 ст. 392 КПК України передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, окремому оскарженню не підлягають, у позивачів не вичер-пана можливість заперечення проти такої ухвали під час апеляційного оскарження остаточ-ного судового рішення у кримінальній справі, в якій вони мають статус обвинувачених.

З урахуванням вищевикладеного, правильним є висновок районного суду про відсут-ність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо визнання інформації, зазначеної в ухвалі суду,постановленій у кримі-нальному провадженні, - недостовірною та такою, що порушує презумпцію невинуватості відносно них, обґрунтовано відмовивши у задоволенні їх позову.

Інші доводи апеляційних скарг також не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Оскільки ухвалою апеляційного суду від 24 липня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відстрочено сплату судового збору за подання апеляційних скарг до ухвалення судового рішення у справі, з останніх, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі по 1 152 грн. 60 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 16 червня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 152 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 152 грн. 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Дряниця Ю.В.

Чумак О.В.