Справа № 559/1391/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2012 та витягу про державну реєстрацію прав №34711626 від 04.07.2012. У вказаному житловому будинку зареєстровано троє осіб: він, ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 , який фактично з 2017 року та по даний в будинку не проживає. Даний факт підтверджується актами обстеження №400 від 27.04.2020, №522 від 25.05.2020, №709 від 23.06.2020 року.

Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Його реєстрація в будинку перешкоджає позивачу користуватись своєю власністю.

Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (виклику) сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники.

Позивач ОСОБА_1 , згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками, відповідачу направлено за адресою зареєстрованого місця проживання, проте до суду повернувся конверт із поштовою відміткою: «за зазначеною адресою не проживає».

Відповідно до ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2012 та витягу про державну реєстрацію прав №34711626 від 04.07.2012(а.с. 9, 10. 11).

Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Семидубською сільською Дубенського району Рівненської області №498 від 23.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 5).

Згідно актів обстеження №400 від 27.04.2020, №522 від 25.05.2020, №709 від 23.06.2020 року, ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований, але з 2017 року не проживає, його речей та документів в будинку не виявлено (а.с. 6. 7, 8).

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд враховує, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2012. Відповідач ОСОБА_2 у зазначеному будинку не проживає більше року, а тому має бути позбавлений права користування житлом позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Ралець