Справа № 211/588/20
Провадження № 2/211/999/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 жовтня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Середньої Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Зайцевої А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Бондаренка Є.В.,

у відсутність відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Софіївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення батьківства, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_3 , який в ході розгляду справи уточнила, та в редакції позову від 14.02.2020 просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неї, зобов`язавши третю особу внести відповідні зміни до актового запису та визнавши за нею право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно після смерті ОСОБА_4 , посилаючись на факт родинних відносин з останнім. В обґрунтування вимог зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Володимирівка Софіївського району Дніпропетровської області, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Проте шлюб між батьками не був укладений, спільної заяви батьків щодо батьківства не було,а тому актовий запис про її народження здійснений на підставі частини 2 статті 55 КпШС за вказівкою матері. Станом на початок 2000 року її батьки жили порізно, мати була домогосподаркою, а батько працював в депо ст. Мудрьона Придніпровської залізниці. В період часу з лютого 2000 року по лютий 2001 року, тобто ще до вагітності матері, її батьки почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу в будинку АДРЕСА_1 , що належав батькам матері, та вели спільне господарство. Одразу після її народження батьки переїхали до м. Кривого Рогу, де спільно проживали та вели спільне господарство в квартирі АДРЕСА_2 , яка на той час належала ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_6 . У вказаній квартирі її батьки проживали однією сім`єю з лютого 2001 року по грудень 2009 року, батько ОСОБА_4 визнавав її своєю рідною донькою, виховував її, прихильно до неї ставився, дбав про неї, нерідко водив її до дитячого садочка та забирав звідти. З 2007 року по 2016 рік вона навчалась в Криворізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 130. в грудні 2009 року її батьки посварилися та припинили спільне проживання, мати забрала її і з того часу вона проживала в іншій квартирі, яку винаймали. Не дивлячись на припинення фактичних шлюбних стосунків між її батьками, ОСОБА_4 продовжував піклуватися про неї: періодично зустрічався з нею, допомагав матері матеріально, придбавав для неї продукти харчування, одяг, взуття. ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_4 після нетривалої важкої хвороби (запалення легенів) раптово помер, вона також приймала участь у похованні батька. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2 . Інших дітей у ОСОБА_4 не було, дружини теж, батьки його померли раніше, з близьких родичів відома лише його рідна сестра ОСОБА_7 , з якою відносини вони не підтримують. Тому з метою захисту спадкових прав, просить задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 24 березня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 24 березня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. Витребувано з Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» архівну довідку щодо власника квартири АДРЕСА_2 . Задоволено клопотання про виклик свідків.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 вимоги позову підтримали з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник позивача суду пояснив, що ОСОБА_5 проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 з 1999 року спочатку у селі Володимирівка Софіївського району, а потім перед народженням дитини переїхали до м. Кривого Рогу. Там народилася позивачка і до 2010 року вони всі проживали в цій квартирі. Однак батько визнавав доньку весь час, піклувався про неї, утримував її.

Позивач суду пояснила, що їй було 9 років, коли батьки припинили проживання та вони з матір`ю переїхали по АДРЕСА_3 . Однак з батьком вона продовжувала спілкування, підтримували стосунки весь час до його смерті. З відповідачкою вона знайома, це її тітка, вона проживає в Херсонській області. Останній раз її бачила перед судовим засіданням біля будівлі суду, щодо батьківства тітка знає, що вона донька її брата.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_4 з 2000 року, вона є старшою по дому. ОСОБА_11 пам`ятає, вона дійсно проживала із ОСОБА_12 на 16-му поверсі та з ними мати ОСОБА_13 . Пам`ятає також ОСОБА_11 вагітною та коли вона народила, бо у доньки ОСОБА_11 два дні різниці з датою народження її онуки. ОСОБА_14 та її онука ходила в один садочок, а потім разом ходили в одну школу. ОСОБА_12 завжди добре ставився до доньки, у них були теплі стосунки, завжди називав її дочкою. Вона ходила на збори у школу до онуки, до ОСОБА_14 на збори приходив часто і ОСОБА_12 . Із садочка також ОСОБА_12 забирав доньку, бо коли вона забирала свою онуку, бачила там і ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є матір`ю позивачки. З 1998 року проживала разом з ОСОБА_9 по АДРЕСА_5 , це квартира його батьків. ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила доньку ОСОБА_14 , з лікарні після родів ОСОБА_15 забирав їх з донькою. До 2009 року вона проживала з ОСОБА_16 у фактичних шлюбних стосунках, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, ОСОБА_12 допомагав у вихованні дитини та утримував їх, коли вона не працювала. З ним вона познайомилась у селі десь в 1996 році, він переїхав жити в село разом з матір`ю. ОСОБА_12 визнавав дитину своєю, водив в садочок, в школу, в закладах був записаний батьком дитини, в 2009 році вони посварились та вона з донькою переїхали проживати по АДРЕСА_3 . ОСОБА_12 продовжував допомагати, купував для дитини одяг, продукти. На момент народження дитини ОСОБА_12 працював на КЦРЗ, утримував родину. Після декретної відпустки вона з 2004 року працювала в міській лікарні № 2.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що проживає по сусідству по АДРЕСА_6 з 1997 року. В квартирі по сусідству проживала матір ОСОБА_4 , потім переїхав ОСОБА_12 з ОСОБА_11 туди жити, матір ОСОБА_12 то жила тут, то в село їздила. ОСОБА_18 привіз, коли їй було 18 років. Тут у них народилася ОСОБА_19 . Вони вели спільне господарство, мати ОСОБА_11 дуже їм допомагала. Вона як сусідка була близька з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , жили вони добре, чому розійшлися, не розуміє. ОСОБА_7 вона бачила лише двічі, останній раз, коли вона приїжджала на похорон до ОСОБА_12 . Чому шлюб ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не зареєстрували, вона не знає - вони з одного села і там познайомилися десь у 1996 -1998 рр. ОСОБА_11 з дитиною згодом залишили ОСОБА_12 , напевно в 2011-2012 роках, після цього ОСОБА_20 продовжував з ними спілкуватися, він казав, що бачиться та спілується з ОСОБА_21 , останнього разу розказував, що купив їй телефон.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що знає сім`ю ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з 1998 року, бо вийшла заміж та переїхала в с. Володимирівка Софіївського району. Вони жили в м. Кривому Розі, а в село приїжджали до батьків, в обох були лише матері. ОСОБА_14 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини є ОСОБА_15 , знає про це, бо він з ОСОБА_11 проживали разом до вагітності і весь час, як ОСОБА_11 завагітніла та народила дитину. До того ж він забирав ОСОБА_11 з дитиною з пологового. В село ОСОБА_12 з ОСОБА_11 та донькою приїжджали на літо. Вона приїжджала до них в місто Кривий Ріг в гості. В 2009-2010 роках ОСОБА_11 із ОСОБА_12 розійшлися, після цього вона більше спілкувалася з ОСОБА_11 . ОСОБА_12 весь час ставився до ОСОБА_14 як до рідної доньки, сумнівів ні в кого з них не було, що ОСОБА_15 рідний батько дитини.

Вислухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали цієї справи та справи № 211/168/20, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_1 , про що Виконкомом Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області 02 квітня 2001 року зроблено відповідний актовий запис № 5 (а.с. 10 - копія свідоцтва). В графі "матір" записана " ОСОБА_5 ", в графі "батько" - " ОСОБА_23 ".

Відомості про батька ОСОБА_1 в актовому записі про народження записано відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с. 15 - копія витягу).

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Згідно частин 2.3 статті 53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватись наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини можу бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері та особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, та і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини, незалежно від розміру допомоги (постанови Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15, від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц).

Так, за інформацією Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 116» Криворізької міської ради, від 24.12.2019 № 253, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період відвідування комунального закладу з 09.01.2004 по 30.08.2007 (книга обліку з 24.04.2001 по 30.06.2008) проживала за адресою: АДРЕСА_5 . Мали право і фактично забирали дитину батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 (а.с. 20 - довідка).

Аналогічна інформація зазначена в довідці Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 130 Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 17.12.2019, в якій в період з 2007 по 2016 навчалась ОСОБА_1 (а.с. 19).

Про те, що саме за вище вказаною адресою позивач проживала разом з матір'ю та ОСОБА_4 , як сім'я, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вели спільне господарство, їх вважали подружжям та батьками позивача, підтвердили у судовому засіданні допитані свідки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с. 11 - копія свідоцтва).

Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 , яка за архівними даними КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 15.05.2020, наданими на виконання ухвали суду від 24.03.2020, станом на 31.12.2012 належала ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с. 32).

На виконання ухвали суду від 17 січня 2020 року по справі № 211/168/20, завідувачем Четвертої криворізької нотаріальної контори 11.02.2020 надано належним чином завірену копію спадкової справи № 360/2019, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Відповідно до вказаних матеріалів, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулися: ІНФОРМАЦІЯ_5 сестра померлого - ОСОБА_7 та 03 грудня 2019 року ОСОБА_1 .

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та вважає доведеним той факт, що мати позивача проживала з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу та вела з ним спільне господарство до моменту народження ОСОБА_1 , за життя батька спільно виховували утримували її та, що за життя називав позивача донькою, що свідчить про визнання ним батьківства щодо неї, а відтак про наявність правових підстав вважати, що ОСОБА_4 є батьком позивача.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 4081,60 грн., сплачений нею при подачі позову (а.с.1-3), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженець смт. Асканія-Нова, Чаплинського району, Херсонської області), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, є батьком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки с. Володимирівка Софіївського району Дніпропетровської області), яку народила ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка с. Володимирівка, Софіївського району, Дніпропетровської області).

Внести зміни до актового запису № 5 від 02.04.2001 про народження дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки с. Володимирівка, Софіївського району Дніпропетровської області, вчинений виконавчим комітетом Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, а саме: батьком дитини зазначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця смт. Асканія-Нова, Чаплинського району, Херсонської області та видати нове свідоцтво про народження дитини.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), право власності у порядку спадкування за законом на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 місце проживання: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору суму 4080 (чотири тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 жовтня 2020 року.

Суддя Н.Г.Середня