Справа № 342/161/20
Провадження № 2/342/295/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_2 побудований батьками позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Відповідно до виписки з по господарської книги Острівецької сільської ради № 25 від 21.01.2020 житлове господарство (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) зареєстроване як обєкт по господарського обліку «колгоспний двір», головою якого був батько ОСОБА_4 Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га. Згідно вписки з інвентаризаційних матеріалів виданої ОКП «Коломийське МБТІ» № 9230 від 23.12.2019, за архівними даними ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» право власності на житлове господарство по АДРЕСА_2 не було зареєстрвоане. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літ. А, загальною площею 62,4 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, двох літніх кухонь, стайні, комори, двох сараїв, стодоли, двох навісів, вбиральні, криниці, огорожі та вимощення. Будівництво житлового будинку здійснено у 1964 році. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив. З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, звернулася у Городенківську РДНК, де була заведена спадкова справа № 294 від 24.03.2014. Позивачка 29.05.2014 отримала свідоцтво про право на спадщину на належний батькові земельний пай. Однак, державний нотаріус відмовила позивачці у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючих документів на нього у спадкодавця, що стверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 20.01.2020. Крім того, згідно виписки з по господарської книги Острівецької сільської ради, спадкове житлове господарство значиться по обліку як колгоспний двір та станом на 15.04.1991 у житловому господарстві проживали: голова двору ОСОБА_4 , мама ОСОБА_2 , позивачка та її син ОСОБА_3 . Ніхто з перелічених осіб не звертався з приводу виділу частки у колгоспному дворі. Після смерті батька, позивачка фактично вступила в управління спадщиною звернулася в нотаріальну контору, де була заведена спадкова справа, успадкувала земельні ділянки, користується спадковим майном на власний розсуд, сплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину. Однак, оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_1 становить 74 880 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації.

Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. До суду, через поштове відділення, посутпила заява про розгляд справи без його участі. Позвоні вимоги визнає в повному обсязі. На частку у спадковому майні не претендує. Також не претендує на частку в колгоспному дворі та не звертався за її виділом. Не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованим по АДРЕСА_1 в цілому за ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. До суду, через поштове відділення, поступила заява про розгляд справи без її участі. Позвоні вимоги визнає в повному обсязі. На частку у спадковому майні не претендує. Також не претендує на частку в колгоспному дворі та не зверталася за її виділом. Не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованим по АДРЕСА_1 в цілому за ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 16.11.1966 Виноградською сільською радою Городенківського району слідує, що позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 65 від 05.11.1966, її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 одружилися 7 лютого 1960 року, актовий запис № 13 від 01.08.1961, місце реєстрації: Виноградська сільська рада Гвіздецького району Станіславської області, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 01.08.1961.

Батько позивачки, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років в с. Рогиня Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18 від 26.11.2012, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 26.11.2012 виконкомом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З довідки № 52, виданої 20.01.2020 виконавчим комітетом Острівецької сільської ради Городенківського району слідує, що ОСОБА_4 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 в такому складі сім`ї: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З наведеного слідує, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 .

Із копії спадкової справи № 294/2013 наданої суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. вбачається, що позивачка ОСОБА_1 подала 20.06.2013 до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34330311 від 20.06.2013 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_4 , номер у спадковому реєстрі 54638008, номер у нотаріуса 394. Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом виданими 29.05.2014 державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М., зареєстровані в реєстрі за № 691 та № 693 доводиться, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , яка складається із земельних ділянок , що належали померлому на підставі Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 та серії ІФ-№059474. Копії витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37502002 та № 37502366 від 29.05.2014 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину спадкодавця ОСОБА_4 , спадкоємець ОСОБА_1 , номер у спадковому реєстрі 54638008, номер у нотаріуса 294.

Крім того, в спадковій справі № 294/2013 міститься заява ОСОБА_2 , відповідачки по справі, про відмову від спадщини. З даної заяви вбачається, що ОСОБА_2 відмовляється від оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 .

З наведеного слідує, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 .

До спадкового майна померлого ОСОБА_4 належить житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України.

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. № 14/02-31 від 20.01.2020 позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок АДРЕСА_1 з посиланням на те, що спадкоємець не надала оригінал документа, який посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_4 на вищезгаданий житловий будинок.

З копії виписки з інвентаризаційних матеріалів № 9230, виданої 23.12.2019 ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" вбачається, що згідно архівних даних ОКП "Коломийське МБТІ" право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_3 району станом на 31.12.2012 не зареєстровано.

Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З технічного паспорта на згаданий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що житловий будинок збудований в 1964 році, інші господарські будівлі збудовані в 1980, 1985, 1989,1990 роках.

Копією виписки з по господарської книги № 6 за 1983-1985 роки особовий рахунок № НОМЕР_6 Острівецької сільської ради вбачається, що житлове господарство розташоване по АДРЕСА_1 та зареєстроване як колгоспний двір та в даному господарстві були зареєстровані: голова колгоспного двору ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно погосподарської книги № 6 за 1986-1990 роки особовий рахунок № НОМЕР_7 Острівецької сільської ради в господарстві були зареєстровані: голова колгоспного двору ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Із виписки з по господарської книги № 9 за 1991-1995 роки особовий рахунок № НОМЕР_1 Острівецької сільської ради слідує, що житлове господарство розташоване по АДРЕСА_1 та зареєстроване як колгоспний двір. В господарстві зареєстровані: голова колгоспного двору ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Станом на 15.04.1991 в господарстві по АДРЕСА_2 були зареєстровані: голова колгоспного двору ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 що підтверджується довідкою № 48, виданою 20.01.2020 виконавчим комітетом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

З довідки № 53, виданої 21.01.2020 виконавчим комітетом Острівецької сільської ради Городенківського району слідує, що в АДРЕСА_3 Травня житлового будинку за АДРЕСА_1 згідно рішення сесії сільської ради. За даним господарством числиться земельна ділянка розміром 1,33 га, в т.ч.: 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 1,08 га для осг.

Як вбачається із Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 05 від 15.01.2020, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 - становить 74 880 грн.

Після смерті батька позивачка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, однак, через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі, колишні члени колгоспного двору, позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316,317, 328, 1216, 1222,1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л ИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 АДРЕСА_1 .

Суддя: Гайдич Р. М.