ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5830/20 Справа № 194/1422/19 Суддя у 1-й інстанції - Солодовник І. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, згодом уточнила позовні вимоги.

Вказувала, що на підставі договору купівлі-продажу гаража від 08 листопада 2001 року їй на праві власності належить гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться у Дніпропетровській області м.Тернівка, гаражно-будівельний кооператив «Шахтар-5».

Зазначала, що відповідно до рішення виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 19 червня 2002 року за №230 нумерацію гаражів у ГБК «Шахтар-5» змінено згідно з розробленою схемою-планом, зокрема нумерація її гаражу змінена з №674 на №704. Також, позивач зазначає, що внаслідок ремонтних робіт, які проводив ОСОБА_1 19 липня 2019 року в гаражі № НОМЕР_2 , суміжному з її гаражем № НОМЕР_3 , в її гаражі була завалена стеля в середину гаража, таким чином, що вона не може тримати там автомобіль, який там зберігався до цього. Внаслідок ремонтних робіт, зроблених ОСОБА_1 в гаражі № НОМЕР_2 , в її гаражі також зруйнована частково стіна, яка суміжна з гаражем № НОМЕР_2 . Працівники поліції, які були викликані нею, зробили опис її пошкодженого гаражу та повідомили, що між нею та особою, яка спричинила пошкодження її гаражу існують цивільні правовідносини, тому вона повинна звертатися до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди.

Зазначала також, що належний їй гараж № НОМЕР_3 є місцем зберігання автомобіля. Внаслідок руйнувань, які були спричинені ОСОБА_1 , вона не може зберігати в ньому автомобіль на даний час. Вартість відновлюваних робіт, згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №36, становить 37 167,55 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача на її користь 37 167,55 грн. у відшкодування завданої їй з вини відповідача матеріальної шкоди, судові витрати, понесені нею по справі.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року уточнену позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 37 167 грн.55 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768 грн.40 коп. за подання позову та в розмірі 384 грн.20 коп. за забезпечення доказів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.

24 липня 2020 року від ОСОБА_1 надійшли доповнення до апеляційної скарги, до яких, всупереч ч.2 ст.364 ЦПК України, не долучено доказів надсилання копій відповідних доповнень до апеляційної скарги іншим учасникам справи, у зв`язку з чим колегія суддів не враховує такі доповнення.

Апеляційна скарга мотивована наступним: пояснення свідків та наявні фото суперечать висновкам, які зробив суд; ухвалою місцевого суду призначено у справі будівельну технічну експертизу, при цьому експерт не попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок; в експертному висновку у відповіді експерта на поставлене питання міститься ймовірно,можливо, що не є остаточною відповіддю на поставлене питання; дана експертиза не може бути належним доказом по справі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить гараж № НОМЕР_3 , розташований в гаражному кооперативі «Шахтар-5», що підтверджується договором купівлі-продажу гаража від 08 листопада 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтокою З.В., зареєстрованого в реєстрі за №3470 (а.с.6), технічним паспортом на гараж № НОМЕР_1 , складеного 13 вересня 2001 року Міжміським колективним госрахунковим бюро технічної інвентаризації (а.с.7-8), витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 175221612 від 26 липня 2019 року (а.с.12).

З листа відділу архітектури та інспекції держаного архітектурно-будівельного контролю №140 від 22 липня 2019 року видно, що зміна нумерації гаражів в ГТ «Шахтар-5» здійснена на підставі рішення виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області №230 від 19 червня 2002 року «Про зміну нумерації гаражів у ГБК «Шахтар-5» згідно схем-плану, номер гаражу НОМЕР_1 змінено на номер НОМЕР_3 (а.с. 9-11).

В судовому засіданні місцевим судом також встановлено, що в гаражі № НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , який знаходиться в ГБК «Шахтар-5» в м.Тернівка, Дніпропетровської області, зруйнована стеля, внаслідок обвалення стіни, яка суміжна з гаражем № НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_1 з 2016 року, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також особистими поясненнями ОСОБА_1 , який даний факт не заперечував.

З матеріалів Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області по заяві ОСОБА_2 , витребуваних судом першої інстанції ухвалою суду від 04 листопада 2019 року, місцевим судом встановлено наступне.

Так, з рапорту помічника чергового Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області від 20 липня 2019 року видно, що 20 липня 2019 року о 14-47 годині до відділу поліції надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_6 про те, що 20 липня 2019 року о 14-47 години за адресою: м.Тернівка вул.Петровського у гаражному кооперативі «Шахтар-5» в гаражі № НОМЕР_3 виявлено обвалену стелю та стіну (а.с.101), що також підтверджується фотознімками (а.с.102-105).

З письмової заяви ОСОБА_7 , поданої до Тернівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 20 липня 2019 року, встановлено, що ОСОБА_7 просив прийняти міри, згідно діючого законодавства, до його сусіду по гаражу, через якого відбувся обвал даху його гаража та був спричинений матеріальний збиток в розмірі 10.000 грн. (а.с.106).

З письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих 20 липня 2019 року слідчому СВ Тернівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Войтюку Р.С., вбачається, що ОСОБА_1 є власником гаражу № НОМЕР_4 в гаражному кооперативі «Шахтар-5», розташованого по вул.Петровського в м.Тернівка Дніпропетровської області. Також ОСОБА_1 орендує гараж № НОМЕР_2 . Близько трьох років тому він став перебудовувати гаражі № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4 для того, щоб їх з`єднати. 19 липня 2019 року близько 10-00 години стався обвал правої стіни в гаражі № НОМЕР_2 , внаслідок чого, частково обвалився дах гаражу № НОМЕР_3 та частина стіни. ОСОБА_1 в заяві зазначив, що він вважає, що обвал стіни стався через те, що товщина стіни складає пів цегли та стіна гаражу № НОМЕР_3 вже була деформована і мала нахил (а.с.107).

З письмових пояснень ОСОБА_7 , наданих 20 липня 2019 року поліцейському Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , місцевим судом встановлено, що ОСОБА_7 є користувачем гаражу № НОМЕР_3 , який належить його тещі та розташований в АДРЕСА_1 . Справа від його гаражу є гараж без даху, яким користується його сусід та робить там дах. 20 липня 2019 року близько 11-00 години ОСОБА_7 подзвонив сусід по гаражу та повідомив, що у нього в гаражі обвалився дах та від чого постраждав гараж ОСОБА_9 . Приїхавши до свого гаражу ОСОБА_7 побачив, що частина даху його гаражу знаходиться на підлозі. У зв`язку з тим, що сусід не має намір нічого відновлювати, ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів для подальшого звернення до суду. ОСОБА_7 вважає, що обвал стіни гаражу його сусіда стався з вини самого сусіда, у зв`язку з чим наступили такі наслідки (а.с.108).

З письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих 20 липня 2019 року поліцейському Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , видно, що у неї в районі п`ятої школи м.Тернівка Дніпропетровської області мається гараж № НОМЕР_3 , яким користуються її дочка та зять. 20 липня 2019 року ОСОБА_2 подзвонила дочка та повідомила, що у гаражі відбувся обвал даху. Прийшовши до вказаного гаража, вона побачила, що дах сусідського гаража повністю обвалився та частина її гаража також обвалилася. З якої причини стався обвал даху її гаража їй невідомо (а.с.109).

З висновку №36 судової будівельно-технічної експертизи по справі №194/1332/19, складеного 11 вересня 2019 року судовим експертом приватним підприємцем ОСОБА_10 , яка попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, видно, що при обстеженні гаражу № НОМЕР_3 в ГБК «Шахтар-5» в м.Тернівка Дніпропетровської області виявлено: покриття та перекриття гаражу № НОМЕР_3 завалені в середину, обрушені металеві балки (рельси); розвалена перегородка суміжна з гаражем № НОМЕР_3 та гаражем № НОМЕР_2 ; обірвані електропровода, розбиті та ушкоджені електроприлади; в цілому, будівля гаража № НОМЕР_3 знаходиться в незадовільному технічному стані, що не дає можливості використовувати будівлю за призначенням.

За висновком експертизи №36 від 11 вересня 2019 року, вартість ремонтно-будівельних робіт разом з будівельними матеріалами, які необхідно виконати для відновлення будівлі гаража № НОМЕР_3 , відповідно до його цільового призначення, розташованого в ГБК «Шахтар-5» в м.Тернівка Дніпропетровської області складає 37 167 грн.55 коп.

При дослідженні гаража № НОМЕР_3 , розташованого в ГБК «Шахтар-5» в м.Тернівка Дніпропетровської області, та гаражів № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4 , розташованих в ГБК «Шахтар-5» в м.Тернівка Дніпропетровської області, встановлено, що всі три гаража розвалені.

В гаражах № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4 розібрані перегородки. Розвалена суміжна перегородка між гаражем № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 , яка утримувала жорсткість конструкцій всієї будівлі та служила конструкцією для опирання на неї металевих балок та з/бетонних перемичок.

Перед розбиранням гаражів № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4 , для утримання надійності конструкцій та жорсткості гаражу № НОМЕР_3 в цілому, суміжну перегородку між гаражем № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 необхідно було укріпити, поставивши підпорки під перекриття.

При дослідженні виявлено, що будівельні елементи, які виконують жорсткість конструкції, не були укріплені, а з цього виходить, що при демонтажі сусідніх гаражів № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4 не були дотримані вимоги відповідно до ДБН, і саме це послужило обвалу суміжної перегородки між гаражем № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 та заваленню стелі в середину гаража.

Експертом зроблено висновок, що пошкодження гаражу № НОМЕР_3 , який розташований у ГБК «Шахтар-5» в м.Тернівка Дніпропетровської області, ймовірно і є наслідком ремонтних робіт, що проводив у гаражах № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4 ОСОБА_1 (а.с. 43-69).

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що ремонтні роботи щодо з`єднання гаражів стяжками для усунення їх руйнації, які проводив ОСОБА_1 в гаражі № НОМЕР_2 , яким він користується та в якому була стіна в аварійному стані і в гаражі № НОМЕР_4 , власником якого він є, привели до пошкодження гаражу № НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , судом встановлено неправомірність дій відповідача, наявність вини останнього у спричиненій позивачу шкоді, а також наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача та наслідками, які настали, що також підтверджується висновком №36 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 11 вересня 2019 року судовим експертом приватним підприємцем ОСОБА_10 та фотознімками до нього, з якого видно, що дослідження гаражів № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 проведено в присутності ОСОБА_1 та даний висновок експерта ОСОБА_1 не оспорено. Крім того, відповідачем не надано доказів, які б спростували відсутність його вини у завданні шкоди, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Результат аналізу положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільнопроцесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, можна зробити висновок, що законодавством саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Разом із тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Зважаючи на зазначені норми матеріального права та на те, що законодавець у деліктних зобов`язаннях закріпив презумпцію вини заподіювача шкоди і поклав на нього (відповідача в справі) доведення відсутності вини у спричиненні шкоди, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого суду про задоволення позову.

Так, як встановлено судом першої інстанції, факт руйнування гаража, власником якого є позивач, з вини відповідача підтверджується висновком №36 судової будівельно-технічної експертизи по справі №194/1332/19, складеного 11 вересня 2019 року судовим експертом приватним підприємцем ОСОБА_10 .

Посилання апелянта на те, що ухвалою місцевого суду призначено у справі будівельну технічну експертизу, при цьому експерт не попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, в експертному висновку у відповіді експерта на поставлене питання міститься ймовірно, можливо, що не є остаточною відповіддю на поставлене питання, дана експертиза не може бути належним доказом по справі колегія суддів до уваги не приймає.

Так, з висновку №36 судової будівельно-технічної експертизи від 11 вересня 2019 року вбачається, що про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України експерт ОСОБА_10 попереджена, про що свідчить її власноручний підпис (а.с.45). Зазначений висновок у силу статей 77,78 ЦПК є належним і допустимим доказом.

ОСОБА_1 не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у руйнуванні гаража позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин руйнування гаража не заявляв та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

За встановлених у справі обставин, суд першої інстанції виконав вимоги статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Враховуючи викладене, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2020 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.