КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Суханової Є.М., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фермерський комплекс «Агро-Лідер-Україна», третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними рішень державних реєстраторів, скасування записів речових прав на нерухоме майно та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування,-

встановив:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом до: 1) державного реєстратора Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області Журова Олександра Володимировича; 2) державного реєстратора Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області Бондар Анни Володимирівни; 3) Головного територіального управління юстиції в Київській області; 4) Товариства з обмеженою відповідальністю Фермерський комплекс «Агро-Лідер-Україна» про визнання протиправними рішень державних реєстраторів, скасування записів речових прав на нерухоме майно та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування.

З урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 30.01.2020 року представник позивача просив суд: 1) визнати технічною помилкою відомість, що міститься в записі про інше речове право № 7813760 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо строку дії права оренди до 31.07.2023 року за земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0010; 2) виправити технічну помилку в записі про інше речове право № 7813760 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме вірним строком дії права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0010 вважати - 31.07.2018 року, замість - 31.07.2023 року; 3) витребувати з незаконного володіння та користування ТОВ Фермерський комплекс «Агро-Лідер-Україна» () на її користь земельну ділянку площею 4,2540 га, кадастровий номер :07:003:0010, що розташована в межах Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області; 4) визнати технічною помилкою відомість, що міститься в записі про інше речове право № 8830231 (спеціальний розділ) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо строку дії права оренди до 31.07.2023 року за земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0009; 5) виправити технічну помилку в записі про інше речове право № 8830231 (спеціальний розділ) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме вірним строком дії права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0009 вважати - 31.07.2018 року, замість - 31.07.2023 року; 6) витребувати з незаконного володіння та користування ТОВ Фермерський комплекс «Агро-Лідер-Україна» () на її користь земельну ділянку площею 4,2547 га, кадастровий номер :07:003:0009, що розташована в межах Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області; 7) стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.08.2012 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Фермерський комплекс «Агро-Лідер-Україна» укладено договір оренди земельної ділянки № 118, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передана в оренду ТОВ ФК «Агро-Лідер-Україна» земельна ділянка площею 4,2547 га, кадастровий номер :07:003:0009, що розташована в межах Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області на термін до 31.07.2018 року. Оригінал вказаного договору у неї відсутній, оскільки другий примірник їй не був повернутий ТОВ ФК «Агро-Лідер-Україна» після його державної реєстрації. 01.08.2013 року до договору оренди № 118 внесені зміни - укладено додаткову угоду. 21.02.2015 року договір оренди № 118 та додаткова угода були зареєстровані державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області Журовим О.В. в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 8830231. Строк дії договору закінчився 31.07.2018 року. Після закінчення строку дії договору оренди № 118, 08.08.2018 року нею направлено лист-повідомлення на адресу ТОВ ФК «Агро-Лідер-Україна» та заперечення у поновленні строку договору на інший термін. Однак, відповіді на її лист вона так і не отримала. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності не нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта за № 149484418 від 14.12.2018 року їй стало відомого, що державним реєстратором Журовим О.В., під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 19553491 від 23.02.2015 року та внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право за № 8830231 від 21.02.2015 року, допущено помилку, а саме невірно вказано строк дії права оренди земельної ділянки, оскільки замість строку до «31.07.2018 року», вказано строк дії договору до «31.07.2023 року».

Крім того, 01.08.2012 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки № 117, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передана в оренду ТОВ ФК «Агро-Лідер-Україна» земельна ділянка площею 4,2540 га, кадастровий номер :07:003:0010, що розташована в межах Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області на термін до 31.07.2018 року. Позивач вказувала, що 01.08.2013 року до договору оренди № 117 внесені зміни - укладено додаткову угоду. 22.11.2014 року договір оренди № 117 та додаткова угода зареєстровані державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області Бондар А.В. в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 7813760. Строк дії договору оренди № 117 (зі змінами) закінчився 31.07.2018 року. Після закінчення строку дії договору оренди № 117, 08.08.2018 року нею направлено лист-повідомлення на адресу орендаря земельної ділянки та заперечення у поновленні строку договору на інший термін. Відповіді на її лист вона не отримала. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності не нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта за № 149482066 від 14.12.2018 року їй стало відомого, що державним реєстратором Бондар А.В. під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17460097 від 25.11.2014 року та внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право за № 7813760 від 22.11.2014 року було допущено помилку, а саме невірно вказано строк дії права оренди земельної ділянки, оскільки замість строку до «31.07.2018 року», вказано строк дії договору до «31.07.2023 року».

З метою досудового врегулювання спору 30.10.2019 року її представником направлено на адресу ТОВ ФК «Агро-Лідер-Україна» заяви-вимоги щодо повернення земельних ділянок площею 4,2547 га, кадастровий номер :07:003:0009 та площею 4,2540 га, кадастровий номер :07:003:0010 з незаконного користування ТОВ ФК «Агро-Лідер-Україна». 05.12.2019 року було отримано листи-відповіді, відповідно до яких ТОВ ФК «Агро-Лідер-Україна» відмовилось в позасудовому порядку вирішити даний спір.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 а подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до ст. 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (у випадку без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України.

В зв`язку з тим, що перші два рівні тлумачення не дають змоги витлумачити зміст правочинів щодо терміну дії договорів апелянт вважає за необхідне застосувати третій рівень тлумачення.

01.08.2012 року було укладено договори № 117 та № 118 оренди земельних ділянок (надалі - первинні договори), де в п. 3.1. вказано «Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 літня 2018 року».

Буквальне значення словосполучень «вступає в силу з моменту його підписання» (01 серпня 2012 року) та «діє до 31 липня 2018 року» дає підстави для висновку, що сторони мали на меті укласти спірні договори на строк 6 років, що також підтверджується п. 4.4. цих договорів.

При цьому, умова цих договорів (п. 13.1.), щодо чинності договору з моменту його державної реєстрації, не впливає на мету укласти договори на строк 6 років, тому що з державною реєстрацією пов`язано лише момент виникнення у орендаря права оренди на спірні земельні ділянки.

01.08.2013 року за ініціативи відповідача було укладено додаткові угоди, де сторони домовилися: (1) продовжити термін дії договорів оренди № 117 та № 118 на 5 років; (2) викласти первинні договори в новій редакції.

Однак в пункті 1 додаткових угод не вказано, що продовжити термін дії на 5 років після 31 липня 2018 року, тобто після закінчення строк дії первинних договорів. Поряд з цим пунктом 2 цих угод передбачено нову редакцію п. З договорів оренди, за якою кінцевий термін дії договорів не змінився та становить до 31 липня 2018 року.

Звертає увагу суду, що додаткові угоди було укладено рівно через рік після підписання первинних договорів, коли строк їхньої дії залишився саме 5 років.

При цьому, за змістом додаткових угод, метою їх укладення було приведення умов договорів оренди землі у відповідність до вимог Закону України «Про оренду землі», а не збільшення терміну їх дії.

В подальшому листами від 08.08.2018 року позивач повідомила відповідача про небажання продовжувати дію договорів та свій намір обробляти землю самостійно після 31 липня 2018 року, але відповідач відповіді на ці листи не надав.

Отже, мета правочинів - приведення умов договорів оренди землі у відповідність до вимог Закону, а не збільшення терміну їх дії; усталена практика відносин між сторонами - вступ в силу правочинів з моменту їх підписання; подальша поведінка сторін - звернення щодо не продовження дії договорів оренди після 31 липня 2018 року, в зв`язку з наміром обробляти самостійно.

Враховуючи мету правочину, усталену практику відносин між сторонами та подальшуповедінку сторін, умови щодо продовження терміну дії договорів на 5 років (п. 1 додаткових угод слід розглядати не як окрему домовленість сторін, а в контексті продовження терміну дії договорів на 5 років з моменту досягнення згоди по внесенню змін, а саме з 01.08.2013 року. Саме з цією метою, при викладенні договорів оренди в новій редакції (п. 2 додаткових угод), сторони дійшли згоди, що договори укладено строком до 31 липня 2018 року.

Поряд з цим вказує, що при вирішенні даного спору потрібно застосовувати правило тлумачення contraproferentem.

За правилом contraproferentem- слова договору мають тлумачитись проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову у договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не лише у тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які не були індивідуально узгоджені, але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, але були включені до договору під переважним впливом однієї зі сторін.

Правило тлумачення умов договору contra proferentemпередбачає, що його застосування вимагає від суду з`ясування авторства спірної договірної умови.

При цьому слід виходити з того, що, якщо не доведено інше, стороною, яка розробила і (або) запропонувала спірну умову договору, є: у договорі, укладеному між особою, що здійснює підприємницьку діяльність, і фізичною особою, - сторона, що здійснює підприємницьку діяльність. При неясності волі сторін суд має вибрати варіант, що відповідає інтересам фізичної особи.

А також вказує, що позивачем правильно обрано спосіб захисту зверненя до суду.

Перевіривши законність рішення суду першої інстанції і доводи апеляційної скарги колегія суддів приходе до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом перщої інстанції встановлено, що відповідно до наявних в матеріалах справи копій державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 725625 та серії ЯМ № 725626, ОСОБА_1 на праві власності належать земельні ділянки площами 4,2540 га та 4,2547 га, які розташовані на території Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери: :07:003:0010; :07:003:0009.

01.08.2012 року між ОСОБА_1 (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фермерський комплекс «Агро-Лідер-Україна» (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки № 117.

Відповідно до статті 1 «Предмет договору» вказаного договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування строком на шість років земельну ділянку товарне сільськогосподарське виробництво, яка знаходиться на території Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Вищезазначена земельна ділянка належить орендодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту серії ЯМ № 725625 зареєстрованого 11.07.2012 року за № 6067, кадастровий номер земельної ділянки :07:003:0010.

Згідно статті 3 «Строк дії договору» договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.07.2018 року.

Зміна умов даного договору, здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п. 11.1 статті 11 «Зміна умов договору і припинення його дії»).

01.08.2013 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Фермерський комплекс «Агро-Лідер-Україна» укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 117, відповідно до умов якої сторони домовились: продовжити термін дії договору оренди землі № 117 від 01.08.2012 року на п`ять років. Договір оренди землі викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 розділу 3 «Строк дії договору» сторони погодили, що договір укладено строком до 31.07.2018 року з правом пролонгації строку дії договору в порядку встановленому умовами даного договору. Договір набуває чинності з моменту його державної реєстрації.

Крім того, 01.08.2012 року між ОСОБА_1 (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фермерський комплекс «Агро-Лідер-Україна» (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки № 118.

Відповідно до статті 1 «Предмет договору» договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування строком на шість років земельну ділянку товарне сільськогосподарське виробництво, яка знаходиться на території Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Вищезазначена земельна ділянка належить орендодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту серії ЯМ № 725626 зареєстрованого 11.07.2012 року за № 6068, кадастровий номер земельної ділянки :07:003:0009.

Згідно статті 3 «Строк дії договору» договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.07.2018 року.

Зміна умов даного договору, здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п. 11.1 статті 11 «Зміна умов договору і припинення його дії»).

01.08.2013 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Фермерський комплекс «Агро-Лідер-Україна» укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 118, відповідно до умов якої сторони домовились: продовжити термін дії договору оренди землі № 118 від 01.08.2013 року на п`ять років. Договір оренди землі викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 розділу 3 «Строк дії договору» сторони погодили, що договір укладено строком до 31.07.2018 року з правом пролонгації строку дії договору в порядку встановленому умовами даного договору. Договір набуває чинності з моменту його державної реєстрації.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 21.02.2015 року державним реєстратором Журовим О.В. вказано строк дії договору оренди № 118 від 01.08.2012 року - 31.07.2023 року, а 22.11.2014 року державним реєстратором Бондар А.В. вказано строк дії договору оренди № 117 від 01.08.2012 року - 31.07.2023 року.

08.08.2018 року позивач звернулась поштою до ТОВ ФК «Агро-Лідер-Україна» з листами-повідомлення про запереченнями у поновленні вказаних договорів оренди.

30.10.2019 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до ТОВ ФК «Агро-Лідер-Україна» із заявами-вимогою про повернення земельних ділянок з незаконного користування.

Відповідно листів-відповідей вих. № 109 та № 110 від 19.11.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю Фермерський комплекс «Агро-Лідер-Україна» зазначено, що товариство, як орендар земельних ділянок, використовує їх за цільовим призначенням та не порушує умов договору. Орендодавцем були погодженні всі умови договорів оренди землі та додаткових угод, в тому числі і терміни їх дії, про що свідчить особистий підпис як у договорах оренди так і в додаткових угодах до нього, тому підстав для звернення до компетентних органів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно з приводу виправлення помилок щодо терміну дії та дострокового припинення дії згаданих договорів немає.

Вказані вище обставини справи підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

Представник відповідача заперечував про наявність помилки у Державному реєстрі речових прав та їх обмежень, зазначивши, що відображені в реєстрі дані відповідають строку дії договорів оренди землі, враховуючи внесення змін.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір в частині обчислення кінцевої дати дії договорів оренди земельних ділянок № 117 та № 118, при цьому представник позивача зазначив, що до державного реєстратора з проханням виправити технічну помилку позивач не зверталась, оскільки ця помилка впливає на права третіх осіб, тобто відповідача у справі, тому виправлення помилки здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав вважати про наявність технічних помилок, у розумінні вимог Закону України № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та, як наслідок, відсутність підстав для внесення у нього змін в частині строку дії речового права, а також витребування у відповідача з незаконного володіння і користування спірних земельних ділянок.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Виправлення помилок, допущених при веденні Державного земельного кадастру, регламентовано ст. 37 Закону № 3613 та Порядком № 1051.

Згідно з п. 138 Порядку № 1051 помилками у ДЗК є:

1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення ДЗК;

2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення ДЗК (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до ДЗК);

3) помилка, допущена у відомостях ДЗК внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об`єкти ДЗК, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою);

4) помилка, допущена у відомостях ДЗК, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії;

5) технічна помилка, допущена у відомостях ДЗК внаслідок перенесення до ДЗК відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель;

6) помилка, допущена у відомостях ДЗК під час державної реєстрації земельної ділянки;

7) помилка у застосуванні систем координат для земельних ділянок, які були зареєстровані до 1 січня 2013 р. та перенесені до ДЗК.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3613 визначено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей ДЗК інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення ДЗК, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 139 Порядку № 1051 у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної чи іншої помилки) заінтересована особа письмово повідомляє про це за формою згідно з додатком 29 територіальному органові Держгеокадастру у районі (місті) за місцезнаходженням земельної ділянки.

У повідомленні викладається суть виявлених помилок.

До повідомлення додаються документи, що містять зазначені у повідомленні технічні помилки, та документи, що підтверджують такі помилки і містять правильну редакцію відповідних відомостей.

Повідомлення разом з доданими до нього документами подається заінтересованою особою особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно з п. 140 Порядку № 1051 повідомлення про виявлення технічних помилок обліковуються шляхом їх реєстрації у ДЗК з присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати їх реєстрації та створенням їх електронних копій за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Повідомлення про виявлення технічних помилок реєструються в день їх надходження в порядку черговості.

Дата реєстрації повідомлень про виявлення технічних помилок у ДЗК вважається датою їх прийняття.

Згідно з п. 142 Порядку № 1051 розгляд повідомлення про виявлення технічної помилки та виконання за результатами його розгляду дій, передбачених п. п. 143-150 цього Порядку, здійснюються державним кадастровим реєстратором у день надходження такого повідомлення.

Відповідно до п. 143 Порядку № 1051 державний кадастровий реєстратор під час розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки перевіряє відповідність відомостей ДЗК інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей.

Згідно з п. 144 Порядку № 1051 якщо факт невідповідності відомостей ДЗК інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей, підтверджено, державний кадастровий реєстратор за допомогою програмного забезпечення ДЗК: 1) складає в електронній та паперовій формі протокол виправлення помилки за формою згідно з додатком 30; 2) безоплатно виправляє допущену помилку (крім випадків, коли технічна помилка допущена не з вини органу, що здійснює ведення ДЗК); 3) письмово повідомляє не пізніше наступного дня про виправлення помилки заінтересованим особам за формою згідно з додатком 31 (у тому числі власників, користувачів земельних ділянок, а також третіх осіб, інтересів яких стосувалося виправлення помилок); 4) безоплатно видає заявникові за його бажанням витяг, довідку з ДЗК на заміну документа, в якому виявлено помилку.

Пунктом 146 Порядку № 1051 визначено, що виправлення технічної помилки здійснюється державним кадастровим реєстратором у ДЗК, витязі, довідці з ДЗК, викопіюванні з картографічних матеріалів ДЗК та всіх документах, які створюються під час ведення Державного ДЗК (в електронній та паперовій формі) та містять відповідні відомості, шляхом повторного виготовлення (в електронній та паперовій формі) відповідних документів (їх аркушів).

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону № 3613 інформація про виправлення технічних помилок не пізніше наступного дня з дня їх виправлення надається в письмовій формі власникам та користувачам земельних ділянок, а також третім особам, чиїх інтересів стосувалося виправлення помилок.

Згідно з п. 149 Порядку № 1051 якщо за результатами розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки державним кадастровим реєстратором встановлено, що відомості ДЗК відповідають інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей, та не потребують виправлення у зв`язку з невиявленням відповідних технічних помилок у таких документах, державний кадастровий реєстратор повідомляє заявникові про відмову у виправленні вказаних у його повідомленні помилок із зазначенням причини відмови згідно з додатком 33.

Системний аналіз наведених вище положень Закону № 3613 та Порядку № 1051 дозволяє дійти висновку, що виправлення помилок у ДЗК належить до повноважень державного кадастрового реєстратора та здійснюється відповідно до вимог ст. 37 Закону № 3613 та Порядку № 1051.

Суд акцентує увагу, що приписами ст. 37 Закону № 3613 врегульовано правові підстави виправлення помилок, допущених при веденні Державного земельного кадастру.

Так, за приписами ч.ч.1-5 ст. 37 Закону № 3613, уразі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб.

У разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п`ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.

Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах.

Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації.

Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Інформація про виправлення технічних помилок не пізніше наступного дня з дня їх виправлення надається в письмовій формі власникам та користувачам земельних ділянок, а також третім особам, чиїх інтересів стосувалося виправлення помилок.

Зважаючи на зміст та характер виниклих правовідносин, між сторонами виник спір щодо строку дії договорів оренди земельних ділянок, оскільки кожна із сторін тлумачить його на свою користь.

Згідно з частинами 1,2 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Із вимогами про тлумачення змісту правочину позивач не звертався, тому це питання не відноситься до предмета судового розгляду, а від так пред`явлений позов є передчасний.

Позивачем не наведено та судом не встановлено, визначених Законом № 3613 підстав для виправлення помилок, допущених при веденні Державного земельного кадастру.

Таким чином, суд правильно послався на презумцію правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України) та дійшов висновку про те, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту.

Доводи апелеційної скарги в цій частині, щодо тлумачення змісту правочину не входять до предмету судового розгляду.

Інші аргументи апеляційноїскарги на законність та обґрунтованість рішення судупершої інстанціїне впливають, його висновків не спростовують.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді А.С. Сержанюк

Є.М. Суханова