Провадження № 2-о/522/315/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

08 жовтня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря - Полегенького В.С.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження у м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, заінтересована особа Приморська державна нотаріальна контора в м. Одесі про встановлення факту місця відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою, згідно з якою просив встановити факт, що на час відкриття спадщини померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько, про що було видане відповідне свідоцтво серії НОМЕР_1 від 22.06.1983 р. про смерть ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16.10.1997 р.

Необхідність встановлення даного юридичного факту зумовлена тим, що для оформлення свідоцтва про право на спадщину необхідно підтвердити місце відкриття спадщини, однак належні для державного нотаріуса документи у заявника відсутні.

Заявлені вимоги підтверджуються зокрема ордерами та листами виконавчих комітетів, заявами до виконавчих комітетів, листами та запрошеннями ПАТ «Новошип» та іншими документами. Крім того факт проживання ОСОБА_2 за вищезазначеною адресою можуть підтвердити особисто заявник - ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши про підтримання заявлених вимог.

Заінтересована особа - представник Приморської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Надав заяву до суду про розгляд справи у відсутність представника Приморської державної нотаріальної контори.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні фактичні обставини справи та правову природу правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що було видане відповідне свідоцтво серії НОМЕР_1 від 22.06.1983 р. про смерть ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16.10.1997 р.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 08 липня 1948 року НОМЕР_3 (а. с. 16). Крім того встановлено,що заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 квітень 1952 року за № НОМЕР_4 (а. с. 8).

Судом встановлено, що відповідно до відмітки наявної в копії паспорту ОСОБА_1 (а. с. 14) та відповіді на запит до відділу адресно-довідкової служби ГУ ДМС України в Одеській області за вх.№ 79358/20 від 05.08.2020 року (а. с. 19) заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №193 від 03.02 2005 року виданою ЖУ «Ренесанс» ЛТД - 92 (а. с.9) вбачається, що разом з сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проживала його мати - ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки

Факт проживання ОСОБА_2 разом з сім`єю за адресою : АДРЕСА_1 , підтверджується ордером № 2002 від 23.08.1962 р. в якому зазначено список осіб які підлягали вселенню по ордеру, а саме : ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Факт проживання за адресою : АДРЕСА_1 опосередковано підтверджується заявою від ОСОБА_5 голові ОСОБА_6 від 08.06.1967 р. про переоформлення особового рахунку на ОСОБА_7 ( а. с. 10) за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу на те, що виходячи із правил доказування в цивільному процесі чітко не виділяються «стандарти доказування», що більш характерним є для англосаксонської правової системи, проте суд знаходить, що він є наближеним до стандарту «балансу ймовірностей» (balance of probabilities), при якому тягар доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, що відповідає характеру даних правовідносин.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1220, 1222, 1270 ЦК України за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з роз`яснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті третьої вказаного Закону місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Оцінюючи окремо та у сукупності докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Задоволення заяви має юридичне значення для заявника.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, заінтересована особа Приморська державна нотаріальна контора в м. Одесі про встановлення факту місця відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що на час відкриття спадщини померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 19.10.2020 року.

Суддя А.В. Науменко

08.10.20