Справа № 127/2-299/10
Провадження № 6/127/551/20
У Х В А Л А

19 жовтня 2020 року м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказуючи, що оригінал виконавчого листа надійшов на адресу стягувача після пропуску строку пред`явлення його до виконання.

Представник заявника та інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що 16 квітня 2010 року Староміським районним судом міста Вінниці ухвалене заочне рішення по справі №2-299/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором №CNL-В00/236/2006 від 09 жовтня 2006 року в розмірі 53632,92 долари США, що еквівалентно 428 473,39 грн, а також штрафна санкції в сумі 45 832,19 грн та 1820 грн судових витрат.

На підставі вказаного рішення стягувачу видані виконавчі листи.

Як слідує з матеріалів справи, 10 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2018 року за заявою ПАТ «ОТП Банк» замінено сторону у виконавчих провадження з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з примусового виконання виконавчих листів по цивільній справі №2-299/10, виданих 30 вересня 2010 року Староміським районним судом м.Вінниці щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2

07 жовтня 2020 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звертається до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 до виконання, обґрунтовуючи тим, що 28 липня 2016 року виконавчий лист був повернутий попередньому стягувачу (ВП №49921894), а лише 06 лютого 2020 року переданий новому стягувачу.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зі змісту цієї норми слідує, що поновлення пропущеного строку можливе у випадку, якщо стягувач обґрунтує обставинами (причинами) як такими, що характеризують поважність пропуску строку, передбаченого законом для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, та переконає суд в їх існуванні, посилаючись та надаючи відповідні докази по кожній з наведених таких обставин. При цьому, поважною причиною може бути лише перебіг у часі такого стану речей, який виникає незалежно від волі стягувача та прямим наслідковим зв`язком перешкоджає йому в реалізації свого інтересу, тобто в даному випадку, звернути стягнення боргу на свою користь за рішенням суду в примусовому порядку. Суд же при вирішенні цього питання повинен з`ясувати причини пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України», заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого документа. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на момент видачі виконавчих листів) виконавчий лист може бути пред`явлений до виконання протягом року.

Виконавчий лист виданий 30 вересня 2010 року.

Як слідує з матеріалів справи на момент передачі права вимоги за кредитними договорами 10 грудня 2010 року відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10 грудня 2010 року строк пред`явлення до виконання виконавчого листа пропущено не було.

Виконавчий лист був повернутий попередньому стягувачу 28 липня 2016 року (постанова ВП №49921894).

Суд, звертає увагу, що 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» у редакції від 02 червня 2016 року, яким строк пред`явлення виконавчих документів до виконання було встановлено у 3 роки.

Частиною 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», - строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, після останнього повернення виконавчого листа по справі стягувачеві, чим перервався строк пред`явлення його до виконання, граничний (трирічний) строк його чергового пред`явлення до виконання становив 28 липня 2019 року.

У період до закінчення навіть вказаного строку була здійснена заміна сторони виконавчого провадження та заявник набув статус стягувача (ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2018 року)

Таким чином, у заявника було більше року для подачі виконавчого листа до виконання в межах строку його пред`явлення.

Як поважну причину в своїй заяві ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказує, що банк лише в лютому 2020 року передав виконавчий лист, однак суд звертає увагу, що з моменту передачі права вимоги пройшло десять років, з моменту ухвалення судового рішення про заміну сторони виконавчого провадження пройшло більше року.

Вказаний час, на думку суду, є достатнім, щоб завершити передачу документів, бути обізнаним про наявність виконавчих листів та виключає будь-яку поважну причину не оформлення цих документів у вказаний проміжок часу.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю у дату набрання чинності договором продавець зобов`язувався передати покупцю всі кредитні документи (кредитні договори з усіма будь-якими додатками, а також будь-які інші документи, пов`язані з кредитним портфелем, включаючи зокрема документи, що підтверджують розмір заборгованості) та підписати акт прийому - передачі кредитного портфелю.

Відповідно до п.5.2 цього договору винагорода сплачується після підписання сторонами акту приймання передачі кредитного портфелю.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сплатило суму винагороди 10 грудня 2010 року, що підтверджується матеріалами справи (платіжне доручення №1141 від 10 грудня 2010 року).

За таких обставин у суду є підстави стверджувати про передачу заявнику всіх документів та його обізнаність про стан та стадію виконання кредитних договорів. Будь-яких заперечень щодо невиконання умов договору чи застережень щодо його виконання матеріали справи не містять.

При цьому суд відмічає, що заявник, який є юридичною особою зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі й щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію заявником своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав суду.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача. Бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання не можуть бути такими причинами.

Заявником не наведено причин, які є поважними та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів.

Процесуальна бездіяльність учасника процесу не може ставити під сумнів здійснення судочинства. Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні цієї заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі №2-299/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості щодо боржника ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: