Справа № 473/2753/20
"15" жовтня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Ротар М.М.,
за участі секретаря Гаврилової І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Зелений Гай» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку
19 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Зелений Гай» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 38 975 грн. 21 коп., середнього заробітку за затримку розрахунку в розмірі 10 672 грн. 00 коп..
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15.05.2018 року він працював в Приватному акціонерному товаристві «Зелений Гай» на посаді інженера технолога по зберіганню фруктів. 28.05.2020 року звільнений на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. В день звільнення підприємство з ним не провело повний розрахунок. Відповідно до довідки про заборгованість по заробітній платі №73 від 20.07.2020 року загальна сума заборгованості складає 38 975 грн. 21 коп.. Середня його заробітна плата в місяць становить 3 864,00 грн., таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 10 672,00 грн. Позивач просить стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 20.08.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач ПРАТ «Зелений Гай» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.
Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03.09.1992 року ОСОБА_1 з 15.05.2018 року по 28.05.2020 року працював на посаді інженера технолога по зберіганню фруктів та був звільнений на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.
Відповідно до довідки виданої Приватним акціонерним товариством «Зелений Гай» про заборгованість по заробітній платі №73 від 20.07.2020 року загальна сума заборгованості по заробітній платі позивача складає 38 975 грн. 21 коп..
Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Отже, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період, а після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 38 975,21 грн нарахованої але не виплаченої заробітної плати.
Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, судом встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складає 184 грн (3 864 грн за березень 2020 року + 3 864 грн квітень 2020 року = 7 728 грн./42 робочі дні за 2 місяці = 184 грн/день.). Період затримки розрахунку з 28.05.2020 року по 19.08.2020 рік, від так середній заробіток за час затримки розрахунку становить 10 672 грн. ( 58 кількість робочих днів *184 грн.)
Згідно з п. п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги щодо стягнення виплат, належних позивачу при звільненні, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, від сплати якого звільнено позивача, в розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 82, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 430 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Зелений Гай» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 16 жовтня 2020 року.

Суддя М.М. Ротар