Справа № 953/4773/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Якуші Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Коваль А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Овсяник С.А.

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Київського районного суду м. Харкова у судовому засіданні клопотання представника позивача про накладення штрафів на відповідача та представника відповідача у цивільній справі за позовом Селянського (Фермерського ) Господарства «БЕЛІК» до ОСОБА_2 , про визнання довіреності недійсною, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Київського районного суду м. Харкова перебуває вказана цивільна справа.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлене раніше клопотання про застосування заходів процесуального впливу відносно відповідача та його представника з огляду на невиконання ними ухвали суду від 15.07.2020 року про витребування доказів та повторного зобов`язання її виконати, про що було повідомлено судом у судовому засіданні 07.09.2020 року.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання через те, що строк звернення з цим клопотанням є пропущений та наголошував на тому, що ним було особисто повідомлено суд про неможливість виконання ухвали суду про витребування доказів, тим паче суд його уповноважив на вручення ухвали суду відповідачу, а не зобов`язав, тому вважав, що підстав для накладення на нього штрафу немає. Щодо вимог представника позивача про накладання штрафу на відповідача, то зазначив, що останній перебував та перебуває поза межами міста Харкова.

Вислухавши клопотання представника позивача, позицію представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦПК України передбачено, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Відповідно до ч.6 ст.84 ЦПК України, будь яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази, що передбачено частинами 8,9 ст.84 ЦПК України.

Щодо строків звернення з цим клопотанням, то суд зазначає, що він не порушений, оскільки представник позивача звернувся з ним у день, коли їй стало відомо про не виконання ухвали суду від 15.07.2020 року.

Враховуючи, що ухвалою суду від 15.07.2020 року було уповноважено представника відповідача вручити ОСОБА_2 для виконання належним чином завірену ухвалу суду про витребування доказів, разом з тим, 15.09.2020 року представник відповідача повідомив суд, що вищевказана ухвала не була вручена ОСОБА_2 через те, що останній зі своїх слів перебуває за межами м. Харкова, суд вважає, що ухвала суду була не виконана без поважних причин, оскільки будь-яких доказів перебування ОСОБА_2 поза межами міста Харкова надано не було, а тому з відповідача слід стягнути штраф в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2102 грн. 00 коп.

Щодо клопотання представника позивача про накладання штрафу на представника відповідача, то суд вважає, що підстав для застосування заходу процесуального впливу відносно адвоката ОСОБА_3 відсутні, оскільки докази зловживання ним своїми процесуальними правами відсутні. Останнього було лише уповноважено на вручення ухвали суду для виконання, разом з тим, суб`єктом виконання цієї ухвали суду є саме відповідач.

Таким чином, клопотання представника позивача про застосування до заходів процесуального примусу підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 148 ЦПК України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Частиною 5 статті 148 Кодексу визначено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 12, 43-44, 81, 83- 84, 148, 258, 260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника позивача задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету, де стягувачем є Державна судова адміністрація України, штраф у розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2102 грн.

Дані про боржника: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) , АДРЕСА_1 .

Дані про стягувача: Державна судова адміністрація України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, ЄДРПОУ 2625579.

В задоволенні клопотання про застосування заходу процесуального впливу відносно адвоката ОСОБА_3 відмовити.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Роз`яснити, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до ч.6 ст. 148 ЦПК України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновленення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 19.10.2020.

Суддя

Київського районного суду м. Харкова Н.В. Якуша