Справа № 333/2439/20
Провадження №2/333/1675/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, матеріали цивільної справи

за позовною заявою: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району, 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 32

про стягнення індексу інфляції у розмірі 14 401,76 грн., 3% річних у розмірі 2 248 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 ) про стягнення з Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (надалі - УСЗН Запорізької МР по Комунарському району) 16 649,67 грн., з яких: 14 401,67 грн. індекс інфляції та 2 248 грн. 3% річних. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2011 р. у справі № 2а-4985/2011 зобов`язано УСЗН Запорізької МР по Комунарському району здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010-2011 роки в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат на момент виплати за рахунок коштів Державного бюджету України, з урахуванням проведених виплат. Разом з тим, як вказує позивач, вказану суму боргу, яка становила розмір 8 870 грн., відповідачем сплачено лише 24.03.2020 р. У зв`язку з чим, позивачем у зв`язку з простроченням виконання основного зобов`язання нараховано на суму основного боргу індекс інфляції та 3% річних. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти заявлених вимог заперечує повністю, вказує, що управління надано на повідомлення Управління ДВС ГТУЮ у Заплорізькій області від 10.08.2018 р. № 1075/03-40/4 розрахунок недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення. Отже, на думку відповідача, останнім вжито всіх заходів щодо виконання рішення суду від 08.09.2011 р. Наступні дії органів ДВС та органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів щодо виконання вказаного рішення суду відповідачу не відомі, як і не відомі причини виплати заборгованості саме 20.03.2020 р. Враховуючи викладене, затримка виплати заборгованості виникла не з вини управління, у зв`язку з чим, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2011 р. у справі № 2а-4985/2011 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення по Комунарському району Запорізької міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічної допомоги на оздоровлення за 2010-2011 рік в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат на момент виплати за рахунок коштів Державного бюджету України, з урахуванням проведених виплат.

Вбачається, що вказане вище рішення суду набуло законної сили - 20.09.2011 р.

12.06.2012 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2011 р. у справі № 2а-4985/2011 видано виконавчий лист.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Запорізькій області від 25.10.2012 р. виконавчий лист від 12.06.2012 р. по адміністративній справі № 2а-4985/2011 повернуто стягувачу.

Листом «Про направлення повідомлення» від 10.08.2018 р. № 1075-03-40/4 начальник Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області повідомляє про прийняття до обліку та внесення даних до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою.

Згідно з листом УСЗН Запорізької МР по Комунарському району від 27.08.2018 р., останнім направлено на адресу Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області розрахунок недоплаченої ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010-2011 роки відповідно до судового рішення у адміністративній справі № 2а-4985/2011.

Відповідно до розрахунку недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за підписом начальника УСЗН Запорізької МР по Комунарському району, сума недоплаченої ОСОБА_1 допомоги складає 8 870 грн.

Як вказує позивач у заявленому позові, наведена вище сума недоплаченої щорічної допомоги на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2011 р. у справі № 2а-4985/2011 була виплачена ОСОБА_1 лише 24.03.2020 р.

Доказів на підтвердження виплати ОСОБА_1 суми в розмірі 8 870 грн. саме - 24.03.2020 р. позивачем до матеріалів справи не надано.

Предметом заявлених вимог у справі № 333/2439/20 є стягнення з УСЗН Запорізької МР по Комунарському району 14 401,67 грн. індексу інфляції та 2 248 грн. 3% річних за період прострочення виконання основного зобов`язання з 20.09.2011 року по 28.02.2020 р.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені ст. 11 ЦК України. Так, ч. 5 ст. 11 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2).

Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а навпаки на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у т.ч. передбачені ст. 625 ЦК України.

У відповідності зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плата) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Наведені вище висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

З огляду на викладене, судом прийнято до уваги, що при застосуванні ст. 625 ЦК України, слід звертати увагу на такі питання: чи існує зобов`язання між сторонами, чи є це зобов`язання грошовим, чи доведена наявність прострочення у виконанні зобов`язання, чи є спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування ст. 625 ЦК України.

Як встановлено вище судом та вбачається з матеріалів цієї справи, правовідносини, які виникли між сторонами щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010-2011 рік в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, за наслідками вирішення яких Комунарським районним судом м. Запоріжжя прийнято постанову від 08.09.2011 р. у справі № 2а-4985/2011 врегульовано Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин, оскільки передбачена ст. 625 ЦК України відповідальність за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт) застосовується лише до цивільно-правових відносин, які врегульовані нормами ЦК України та не поширюється на публічно-правові відносини, які в даному випадку виникли між сторонами у справі та за наслідками вирішення яких Комунарським районним судом м. Запоріжжя прийнято постанову від 08.09.2011 р. у справі № 2а-4985/2011, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених у цій справі вимог.

У зв`язку з чим, у задоволенні позову судом відмовляється.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, а також враховуючи, що позивача звільнено від сплати судових витрат на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати зі сплати судового збору розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 12.10.2020 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова