__________ МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ____________
Пр. №2-о/521/218/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Карачковському П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

встановив:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що 22 жовтня 1962 року його мати ОСОБА_3 придбала Ѕ частину будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Пономаренко Г.Я., за №9827.

Заявник вказував, що рішенням Малиновського районного народного суду м. Одеси від 23 вересня 1981 року по справі №2-1602/1981 та ухвалою Малиновського районного народного суду м. Одеси від 19 квітня 1983 року по справі №2-482/1983 за ОСОБА_3 було визнано право власності на 3/5 частини будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_3 на 3/5 частини вказаного будинку було зареєстровано в ОМБТІ, про що зроблено відповідний запис в реєстрову книгу №26 під реєстром №5025 стр. №37 від 22 жовтня 1981 року, що підтверджується реєстраційним свідоцтвом.

29 січня 2012 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла.

Зазначив, що після смерті матері до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернувся він, ОСОБА_1 , та його та його сестра ОСОБА_2 .

Вказував, що у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища та імені спадкодавця у правовстановлюючих документах, зокрема в договорі купівлі продажу від 22 жовтня 1962 року прізвище власника Ѕ частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , є « ОСОБА_4 », що не збігається із записом її прізвища та ім`я в свідоцтві про смерть, де зазначено « ОСОБА_3 ».

Стверджував, що причина неправильного написання прізвища та імені його матері у вказаних документах виникла в зв`язку з орфографічною помилкою або опискою та перешкоджає йому реалізувати своє право щодо оформлення спадщини, в зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду, оскільки в інший спосіб внесення змін у правовстановлюючий документ не видається можливим.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив суд встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Пономаренко Г.Я. за №9827, зареєстрованого 02 листопада 1962 року в ОМБТІ під №5025 (1910) на стр. 37 книга 26, а також реєстраційного свідоцтва щодо реєстрації за гр. ОСОБА_4 права власності на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року та рішення народного суду Малиновського району від 21 вересня 1981 року на 3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , записаного в реєстрову книгу №26 під реєстром №5025 (1910) стр. №37, оскільки встановлення даного факту необхідно йому для оформлення спадщини після смерті матері.

Ухвалою суду від 27 липня 2020 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 40).

Заявник та його представник, діючий на підставі ордеру від 23 липня 2020 року,в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 7, 108).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом відповідно до ст. 128 ЦПК України. Раніше надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглядати справу за її відсутності, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечував (а.с. 48, 49).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документупідлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Пономаренко Г.Я., за реєстровим №9827, власником Ѕ частини будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 (а.с. 9-10).

02 листопада 1962 року право власності ОСОБА_4 було зареєстровано в ОМБТІ під №5025 (1910) на стр. 37 книга 26.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Малиновського районного народного суду м. Одеси від 23 вересня 1981 року по справі №2-1602/1981 були змінені умови договору купівлі-продажу домоволодіння по АДРЕСА_1 від 05 листопада 1960 року та визнано, що ОСОБА_5 придбав 2/5 частин вказаного домоволодіння по АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 05 листопад 1960 року, а ОСОБА_3 відповідно до договору від 02 жовтня 1962 року придбала 3/5 частин будинку, а не Ѕ його частини, посвідчені 5-ю нотаріальною конторою (а.с. 11-12).

Ухвалою Малиновського районного народного суду м. Одеси від 19 квітня 1983 року було роз`яснено рішення Малиновського районного народного суду м. Одеси від 23 вересня 1981 року, а саме, що 3/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу від 02 жовтня 1962 року, складається із: літ. «А» 1-1 кухня, площею 13,88 кв.м., 1-2 житлова площа 16,08 кв.м., літ. «а» тамбур, 38 %, а-1 веранда, літ. «Б» - сарай, літ. «В» сарай, літ. «Е» - погреб, №1 ворота, 50% , №2 огорожа (а.с. 13-14).

Згідно реєстраційного свідоцтва вбачається, що за гр. ОСОБА_6 зареєстровано право власності на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року та рішення народного суду Малиновського району від 21 вересня 1981 року на 3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , записаного в реєстрову книгу №26 під реєстром №5025 стр. №37 (а.с. 15).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 16).

Згідно довідок №1202, 1203, 1204, 1205 від 26 грудня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 з 21 січня 1963 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день смерті, разом з нею постійно проживали син, ОСОБА_1 , та донька, ОСОБА_2 (а.с. 29, 31).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 3/5 частини будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав померлій на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року та на підставі рішення Малиновського районного народного суду м. Одеси від 23 вересня 1981 року по справі №2-1602/1981.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її рідні діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про одруження (а.с. 23, 26, 27).

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 прийняли спадщину, шляхом звернення до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бичіхіної О.Ю. із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, на підставі яких була заведена спадкова справа №17/2012 (а.с. 59, 60).

Листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бичіхіної О.Ю. за №11/02-14 від 06 лютого 2020 року роз`яснено, що у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища та імені спадкодавця між правовстановлюючим документом і свідоцтвом про її смерть, а саме: в наданому договорі купівлі-продажу, посвідченому Пономаренко Г.Я., нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори 22 жовтня 1962 року за реєстровим №9827, власником Ѕ частки домоволодіння є ОСОБА_4 , а в свідоцтві НОМЕР_1 про смерть спадкодавця прізвище, ім`я, по батькові записано ОСОБА_3 , та рекомендовано звернутися до суду.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що у договорі купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року, посвідченим державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Пономаренко Г.Я. за реєстром №9827, власником Ѕ частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 », у реєстраційному свідоцтві « ОСОБА_6 », що не збігається із записом її прізвища, ім`я, про батькові в свідоцтві про смерть, де зазначено « ОСОБА_3 ».

У відповідності до п. 1 ст. 293 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Пономаренко Г.Я. за реєстром №9827, на право власності на Ѕ частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та реєстраційного свідоцтва від 22 жовтня 1981 року щодо реєстрації за гр. ОСОБА_6 права власності на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року та рішення народного суду Малиновського району від 21 вересня 1981 року на 3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , записаного в реєстрову книгу №26 під реєстром №5025 стр. №37, - ОСОБА_3 .

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Суд вважає, що вище наведені докази достовірно підтверджують той факт, що договір купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року, посвідчений державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Пономаренко Г.Я. за реєстром №9827 та реєстраційне свідоцтво, записане в реєстрову книгу №26 під реєстром №5025 стр. №37, належить ОСОБА_3 .

Встановлення факту належності вказаних документів для заявника має юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей в написанні прізвища, ім`я та по батькові спадкодавця, ОСОБА_4 , позбавляє його можливості оформити спадщину.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Судовий збір у справі складає 420,40 грн., які сплачені заявником при зверненні до суду (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт належності договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 від 22 жовтня 1962 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , посвідчений державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Пономаренко Г.Я., за реєстром №9827, зареєстрованого 02 листопада 1962 року в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації під №1910 на стр. 37 книга 26, та встановити факт належності реєстраційного посвідчення від 22 жовтня 1981 року щодо реєстрації за гр. ОСОБА_6 права власності на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року та рішення народного суду Малиновського району від 21 вересня 1981 року на 3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , записаного в реєстрову книгу №26 під реєстром №5025 стр. №37, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь, Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Одесі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2020 року.

Суддя: О.М. Сегеда