Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5985/19
Провадження № 2/279/381/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/5985/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2019 року є власником квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі залишається зареєстрований попередній співвласник квартири - ОСОБА_2 , відповідач по справі, який з моменту укладення договору купівлі-продажу по даний час в квартирі не проживає, що стверджується актами складеними та підписаними сусідами, однак добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає. Реєстрація відповідача у квартирі позбавляє можливості повноправно здійснювати права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, придбаним для вільного використання та проживання в ньому. Рішенням суду просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

В судове засідання сторони не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій одночасно зазначив, що не заперечує проти розгляду справи в порядку заочного провадження.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових викликів за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua, Е-mail ). У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

Отже, за згодою позивача, відповідно до положень ст.223, 280 ЦПК України, у суду наявні підстави для проведення заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Неборачко І.В., реєстраційний номер №1419, набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Зі змісту вищевказаного договору слідує, що ОСОБА_2 до укладання правочину був співвласником житла з приводу якого порушено спір.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що вказаний договір було оспорено чи скасовано. На підставі вказаного договору купівлі-продажу було внесено дані про ОСОБА_1 , як про власника квартири, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

З довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 05.12.2019 року слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 17.09.2003 року в квартирі АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач користується спірним житлом, приймає участь в його утриманні, сплачує комунальні послуги. Особистих речей відповідач в квартирі не зберігає, з 27.05.2019 року в спірному житловому приміщенні не проживає, що стверджується актами сусідів від 14.11.2019 року та від 15.08.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч.1 ст.391 ЦК України.

В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності.

Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно п.1 ч.1ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Відповідно до п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.

З огляду на встановлені обставини, а саме законні підстави набуття позивачем права власності на квартиру, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги власника майна та визнати відповідача такими, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.16, 319, 346, 383, 391 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року", ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Олевським РВ УМВС України в Житомирській області 19.01.1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Коростенським МВ УМВС України в Житомирській області 08.06.2010 року, РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: