Справа № 308/3395/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 квітня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., отримавши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до першого відповідача ОСОБА_1 та другого відповідача ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до першого відповідача ОСОБА_1 та другого відповідача ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, та підлягає залишенню без руху по наступним підставам.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, стягується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач зазначив, що оскільки договір іпотеки має додатковий (акцесорний) характер до основного зобов`язання кредитного договору характер, укладається саме для забезпечення виконання умов останнього, представник позивача об`єднує в позовній заяві дві вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договорами та звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки.

Однак судовий збір сплачено тільки за одну позовну вимогу згідно платіжного доручення ТОВ ОТП «Факторинг Україна» № 513 від 11.03.2020 року в розмірі 9 377,00 грн.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред`явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов`язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред`явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов`язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна.

В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості за основним зобов`язанням, а тому позов про звернення стягнення на предмет іпотеки містить майновий характер.

Верховний Суд України неодноразово у своїх постановах, зокрема №6-61цс15 від 27 травня 2015 року, та від 07 жовтня 2015 року №6-1935цс15, дійшов правового висновку про неправомірність задоволення судом позову банку про звернення стягнення боргу на предмет іпотеки без визначення ціни позову, яка не була зазначена у тексті позовної заяви, а з визначенням ціни позову на стадії реалізації предмета іпотеки. ВСУ зазначає, що положеннями ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, в тому числі, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи із змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг, тощо, аналізу норм статей 38, 39 ЗУ «Про іпотеку», ВСУ прийшов до правового висновку, що у розумінні норми ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною 6 ст. 38 цього Закону.

Тобто ціна предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем, або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Очевидно визначення ціни здійснюється на стадії поза межами процедури реалізації предмету іпотеки та судового розгляду, а саме етапі підготовки позовної заяви та з зазначенням ціни, як формули грошового вираження майна, в тексті позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем не зазначено початкової ціни предмета іпотеки з відповідним документальним підтвердженням для його реалізації, та не надано суду доказів, щодо на момент пред`явлення позову встановити вартість майна на яке звертається стягнення на предмет іпотеки неможливо, що суперечить вимогам закону, та водночас позбавляє суд можливості вірно вирахувати розмір судового збору, отже, позивачу необхідно надати суду оцінку вартості предмета іпотеки та доплатити судовий збір за ставкою майнового характеру визначеною Законом України «Про судовий збір» відповідно до вартості майна на яке звертається стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 та 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вказані вище недоліки.

Керуючись та на підставі ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до першого відповідача ОСОБА_1 та другого відповідача ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, але не більше десяти днів з моменту отримання копії ухвали, про що повідомити позивача.

В разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Повідомити сторін, що відповідно до пункту 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Дергачова