Провадження №2/523/4392/20
УХВАЛА

Іменем України

"12" жовтня 2020 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Киселов В.К., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання незаконним застосування припису (вимоги) №112069, від 05.10.2020 р. винесеного управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, про здійснення демонтажу тимчасової споруди розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкт господарювання невідомий, стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства звернулася до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання незаконним застосування припису (вимоги) №112069, від 05.10.2020 р. винесеного управлінням розвитку

споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, про здійснення демонтажу тимчасової споруди розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкт господарювання невідомий, стосовно ОСОБА_1 .

Вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Частиною другою статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється, на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом позовних вимог позивач просить суд постановити рішення, яким визнати незаконним застосування припису №112069, від 05.10.2020 р. винесеного управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, про демонтаж тимчасової споруди розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкт господарювання невідомий, котра на правах власності належить ОСОБА_1 ; Заборонити вчиняти які не будь дії по демонтажу об`єктів нерухомості які знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , до прийняття рішення по справам №523/5699/20 та № 523/9363/1

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом», поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні по справі «Занд проти Австрії» (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС у порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 цього Кодексу).

Таким чином, визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб`єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій.

Водночас за приписами п.2 ч.1 ст. 4 КАС публічно правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Крім того, відповідно до п. 7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

В той же час, в резолютивній частині рішення Конституційного суду України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 зазначено, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень, пов`язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що спір, який є предметом даного розгляду є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, а тому справа за позовом до такого суб`єкта належить до компетенції адміністративного суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.186, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання незаконним застосування припису (вимоги) №112069, від 05.10.2020 р. винесеного управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, про здійснення демонтажу тимчасової споруди розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкт господарювання невідомий, стосовно ОСОБА_1 .

Матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання незаконним застосування припису (вимоги) №112069, від 05.10.2020 р. винесеного управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, про здійснення демонтажу тимчасової споруди розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкт господарювання невідомий, стосовно ОСОБА_1 повернути позивачу.

Ухвалу невідкладно надіслати позивачу разом із позовною заявою та всіма доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу про право на звернення з вищевказаними вимогами до суду у порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Суворовського районного суду м. Одеси протягом 15 днів.

Суддя: