єдиний унікальний номер справи 546/116/20
номер провадження 2/546/267/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 546/116/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

13.02.2020 позивачка звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення дитиною навчання.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони мають двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких відповідач сплачував аліменти за виконавчим листом №2-321/2011 від 27.09.2011, виданим Решетилівським районним судом Полтавської області. На даний час ОСОБА_3 досягла повноліття, тому стягнення аліментів за виконавчим листом на її утримання припинено. З 01.09.2016 Карина навчається у Полтавському коледжі мистецтв імені М.В. Лисенка на денній формі навчання, тому не має змоги знайти роботу та утримувати себе самостійно. Позивачка вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання

Через відсутність у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи не відбулося, що підтверджується протоколом від 13.02.2020.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 10.08.2020 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. , яку зараховано до штату суду наказом від 06.07.2020 № 27а-ОС та повноваження на здійснення правосуддя якої розпочалися із 28.07.2020.

18.08.2020 суддею Романенко О.О. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощене позовне провадження з викликом сторін,

Ухвалою суду від 23.09.2020 до участі у справі залучено ОСОБА_3 , у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

28.09.2020 відповідачем надано до суду відзив (а.с.34-35), у якому він частково визнає позовні вимоги, та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку за період з 13.02.2020 по 26.06.2020. У своєму відзиві посилається на те, що на даний момент з нього стягуються аліменти на утримання їхньої з позивачкою другої дитини - дочки ОСОБА_6 . Вважає, що стягнення на двох і більше дітей не може бути більшим ніж 33% від заробітку, бо щось повинно залишитись і на його життя. Вказує, що не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його доходу. Вважає, що дочка у такому віці, що він сам може звернутися з позовом про стягнення аліментів на його потреби, у разі необхідності. Вважає, що позовні вимоги викладені без урахування стану здоров`я і можливостей отримувача аліментів і без врахування його стану здоров`я, наявності у нього на утриманні непрацездатних батьків і наявності у нього фінансових кредитних зобов`язань.

02.10.2020 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору до суду подано пояснення у справі (а.с.40-41), у яких вказує, що сторони у справі є її батьками. Після розлучення із її матір`ю, відповідач самоусунувся від участі у вихованні та утриманні її та її молодшої сестри ОСОБА_6 . У зв`язку з чим її мати була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на їх утримання. З 01.09.2016 по 26.06.2020 вона навчалась у Полтавському коледжі мистецтв імені М.В. Лисенка Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації. Оскільки навчання проходило у денній формі навчання, вона не мала змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно себе утримувати. Просить не враховувати обставини, викладені у позові, як необґрунтовані, оскільки батько не брав участі у її вихованні та навчанні та її мати змушена була шукати додаткові підробітки для забезпечення належних умов їхнього проживання. Заявлені позивачкою позовні вимоги підтримує.

У судове засідання з`явились: позивачка, відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Додатково зазначила, що на даний момент офіційно працює продавцем у ФОП ОСОБА_10 з липня 2020 року.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Суду повідомив, що офіційно не працює. При цьому періодично підробляє неофіційно.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, заявлені позивачкою позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти їх задоволення. Навчалась у Полтавському коледжі мистецтв імені М.В. Лисенка з вересня 2016 року по червень 2020 року. Також повідомила, що на даний момент навчається у Полтавському національному педагогічному університеті на 1-му курсі. Її батько - відповідач по справі, з нею не спілкується, матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим мати вимушена знаходити підробітки.

Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, повно і всебічно дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідними записами згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.08.2001 (а.с.5).

Згідно виконавчого листа у справі № 2-321/2011, виданого Решетилівським районним судом Полтавської області 10.10.2011 (а.с.7-9), з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.08.2011 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 досягла повноліття, у зв`язку з чим стягнення з відповідача аліментів на її утримання за виконавчим листом припинено.

17.11.2017 позивачка уклала шлюб із ОСОБА_12 , у зв`язку з чим змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується відповідним актовим записом № 94 згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 17.11.2017 (а.с.10).

З довідки Полтавського коледжу мистецтв імені М.В. Лисенка від 29.01.2020 № 01.2-05/16 (а.с.6) та довідки Полтавського фахового коледжу мистецтв імені М.В. Лисенка від 01.10.2020 № 01.2-05/39 (а.с.44) вбачається, що ОСОБА_3 з 01.09.2016 по 24.06.2020 навчалась у Полтавському коледжі мистецтв імені М.В. Лисенка. Відповідно до рішення Полтавської обласної ради від 03.06.2020 № 1362 і наказу коледжу від 25.06.2020 № 24 назву навчального закладу було змінено на Полтавський фаховий коледж мистецтв імені М.В. Лисенка.

Спір у справі виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 статті 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Суд вважає, що під час навчання дочка сторін потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки позивачка несе витрати у зв`язку з її навчанням, а дочка через денну форму навчання не має можливості працювати та отримувати дохід самостійно.

Факт потреби повнолітньої дочки сторін у матеріальній допомозі з боку батьків підтверджується довідкою про її навчання на денній формі у період з 01.09.2016 по 24.06.2020 (а.с.44). Цей факт також не оспорюється відповідачем у відзиві, оскільки відповідач не визнає позов в частині заявленого розміру аліментів на утримання дочки, які підлягають стягненню.

Відповідачем не надано достатніх доказів на підтвердження неможливості сплати аліментів у заявленому позивачкою розмірі.

Так, твердження відповідача про те, що він офіційно не працює, має на утриманні непрацездатних батьків не підтверджено жодними належними і допустимими доказами. Окрім того, відповідач вказує, що має неофіційний дохід від періодичних підробітків. Доказів, що розміру його доходу не вистачить на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі до суду не надано.

Посилання відповідача на те, що він має кредитні зобов`язання не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Посилання відповідача на те, що стягнення на двох і більше дітей не може бути більшим ніж 33% від заробітку, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі.

Так, ч. 5 ст. 183 СК України встановлює, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Однак, вказана норма стосується саме вимог, заявлених у формі судового наказу та не перешкоджає стягненню аліментів з відповідача у порядку позовного провадження у будь-якому іншому розмірі, який визначається судом у відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України.

Дослідивши докази, суд вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу своїй повнолітній дочці у заявленому позивачкою розмірі, оскільки має неофіційний дохід, а також не надав доказів на підтвердження перебування на його утриманні непрацездатних батьків, та наявності у нього кредитних зобов`язань.

Таким чином, розмір аліментів, які підлягають стягненню у розмірі 1/4 частки доходів відповідача, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Окрім того суд зауважує, що враховуючи розмір аліментів, які продовжують стягуватися з відповідача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , у розмірі 1/6 частки доходу відповідача, стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, не перевищить у сукупності 1/2 частки доходів відповідача, що в свою чергу відповідає нормам ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд також бере до уваги, що загальний період, за який позивачка просить стягнути аліменти з відповідача є незначним та становить близько чотирьох місяців.

Згідно ч.1 ст. 191 та ч.2 ст. 199 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви до припинення навчання.

Зважаючи на те, що позивачка звернулась до суду з даним позовом 13.02.2020 та враховуючи те, що ОСОБА_3 закінчила навчання у Полтавському коледжі мистецтв імені М.В. Лисенка 24.06.2020, з відповідача підлягають стягненню аліменти на її утримання за період з 13.02.2020 по 24.06.2020.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

При зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави за ставками судового збору станом на день подання позову до суду, 13.02.2020, що становить 840,80 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 191, 199, 200СК України, керуючись ст.ст.12,13, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355,430 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 13 лютого 2020 року до закінчення навчання у Полтавському коледжі мистецтв імені М.В. Лисенка, тобто до 24 червня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20 жовтня 2020 року.

Учасники справ:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Романенко