Рівненський апеляційний суд
У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 жовтня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/22900/18

Провадження № 22-ц/4815/1202/20

Рівненський апеляційний суд у складі судді Ковальчук Н. М.,

учасники справи:

позивач Військова частина НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_1

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року у складі судді Харечка С. П., ухвалене в м. Рівне о 14 годині 31 хвилині, відомості про дату складання повного тексту рішення відсутні,

в с т а н о в и в :

Військова частина НОМЕР_1 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної майну юридичної особи.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала на нього апеляційну скаргу 24 вересня 2020 року (згідно поштового штемпеля на конверті), тобто з пропуском строку апеляційного оскарження, встановленого ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 заявила клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, на обґрунтування якого зазначила, що копію оскаржуваного рішення суду отримала 08.03.2019 року, однак у зв`язку з відсутністю грошових коштів для сплати судового збору, апеляційна скарга не була подана у тридцяти денний строк. Просила визнати причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та цей строк поновити.

Клопотання апелянта не підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, або якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; або пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Принцип правової визначеності - загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Встановивши, що Військова частина НОМЕР_1 з апеляційною скаргою на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року звернулася лише 24 вересня 2020 року, та не надала доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Така ж позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.06.2020 року у справі № 450/2824/15-ц.

Керуючись ст.ст. 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року.

Справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної майну юридичної особи, повернути до Рівненського міського суду Рівненської області, а апеляційну скаргу особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її з дня набрання нею законної сили.

Суддя

Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.