справа № 691/663/20
провадження № 2/691/378/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О. М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

з участю відповідача ОСОБА_1

(участь в режимі відеоконференції із

Драбівським районним судом Черкаської області)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

встановив :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 09 червня 2012 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 . Влітку 2018 року шлюбні відносини між ними погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до їх фактичного припинення. З серпня 2018 року однією сім`єю не проживають, дитина перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 19 лютого 2020 року №135/02-21. Відповідач не надає кошти на забезпечення гармонійного розвитку дитини. Починаючи з лютого місяця 2020 року і до подання позовної заяви, неодноразово просила відповідача добровільно виконувати свій обов`язок, як батька на утримання дитини. Оскільки, всі витрати пов`язані із забезпеченням дитини несе сама, прийняла рішення звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з"явилася, подала заяву від 07 жовтня 2020 року за вхідним №4587/20 про розгляд цивільної справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав частково, просив при ухваленні рішення врахувати, що має зобов`язання по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та змінити розмір стягуваних аліментів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , будучи вчасно та належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду цивільної справи, у судове засідання не прибула, підтвердженням чому є надіслання судових повісток з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №922 від 20 липня 2020 року, №749 від 28 липня 2020 року та оголошення про виклик до суду на розгляд справи, яке було розміщено на офіційному веб-сайті Городищенського районного суду Черкаської області, причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи то клопотань про розгляд справи у її відсутності або перенесення розгляду. За таких обставин, враховуючи належне повідомлення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, враховуючи пояснення відповідача про те, що інформував ОСОБА_3 щодо необхідності участі у судовому розгляді справи за позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини, суд, приймає рішення про можливість розгляду справи у її відсутність.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, розглянувши заяву позивача, заслухавши відповідача, враховуючи належне повідомлення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов"язок утримувати дітей є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька, причому обов"язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які полягають в обов`язку матері, батька утримувати неповнолітню дитину.

Згідно зі ст. ст. 1,17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Із досліджених судом доказів, які надані до суду сторонами у справі, вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 сторони по справі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданому 28 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, позивач і відповідач по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). Неповнолітній ОСОБА_4 проживає біля позивача та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи, склад сім`ї та перебування на утриманні, які видані Петропавлівською сільською радою Городищенського району Черкаської області від 19 лютого 2020 року №135/02-21 і №134/02-21 (а.с.9,10). Згідно постанови відділу державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження №43355389 від 19 травня 2014 року, на підставі виконавчого листа №2-526/11, виданому 10 жовтня 2011 року Драбівським районним судом Черкаської області, відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття (а.с.23). Згідно консультативного висновку спеціаліста №1948 від 22 грудня 2005 року, консультативного висновку спеціаліста №2079 від 24 грудня 2007 року та виписки із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 08 липня 2004 року, мати відповідача ОСОБА_7 , перебуває під консультативним наглядом в Черкаському обласному онкологічному диспансері (а.с.24-26).

Сімейним Кодексом України, а саме ст.182 та Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 року, визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, і бере до уваги обставини у відношенні неповнолітньої дитини про її стан здоров`я, вік, потребу в належному харчуванні, забезпеченні одягом, відсутність здатності утримувати себе самостійно, та у відношенні відповідача, який, як зазначив у судовому засіданні, працюючий, фізично здоровий, має на утриманні особу пенсійного віку (а.с.24-26) та зобов`язання до сплати аліментів на підставі виконавчого листа №2-526/11 від 10 жовтня 2011 року виданого Драбівським районним судом Черкаської області (а.с.22-23), домовленості про сплату аліментів між сторонами як батьками не має, питання утримання неповнолітнього сина не вирішено, тому слід стягнути із ОСОБА_1 аліменти, як такого, що визнав частково позовні вимоги позивача, не заперечив батьківства і повідомив про можливість сплачувати аліменти на утримання сина, з врахуванням зобов`язання по сплаті на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 .. Так, 02 липня 2020 року, у підготовчому засіданні задоволено клопотання відповідача та ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 на користь якої, згідно постанови відділу державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження №43355389 від 19 травня 2014 року, стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.28-29).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, яка виникла після ухвалення судом цього рішення.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18).

Європейський Суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Із досліджених судом доказів вбачається, що на утриманні відповідача перебуває ще одна неповнолітня дитина, а тому аліменти, які стягуються на утримання доньки ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 , мають бути змінені до 1/6 частини всіх видів доходу позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки є ще інша неповнолітня дитина, яка теж потребує утримання від батька. При цьому суд вважає, що зменшення розміру аліментів до 1/6 частини доходів позивача відповідає вимогам ст. 182 та ч.5 ст. 183 СК України щодо розміру аліментів на одну неповнолітню дитину.

Судом також враховано, що на день постановлення рішення про стягнення аліментів Драбівським районним судом Черкаської області у цивільній справі №2-526/11, у позивача на утриманні перебувала лише одна дитина, тому факт стягнення аліментів на другу дитину є зміною сімейного стану позивача, що в розумінні ст.192 Сімейного кодексу України є підставою для висновку суду про зміну матеріального становища відповідача.

Враховуючи вище наведене, суд вважає наявною та встановленою, самостійну, достатню підставу для зміни розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до ст.432 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Як випливає із змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015, наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. До підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення. Виправлення до виконавчого листа мають вноситися з урахуванням вимог ст. 219 ЦПК та не можуть стосуватися судового рішення, на виконання якого видано цей виконавчий лист. Частиною 2 ст. 369 ЦПК передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. З врахуванням вищезазначеного та відповідно обставин, встановлених під час судового розгляду Городищенським районним судом, слід роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 і третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 право на звернення до Драбівського районного суду Черкаської області, як суду на підставі рішення якого було виданого 10 жовтня 2011 року виконавчий документ, звернутися із вимогою про визнання виконавчого листа №2-526/11, виданому 10 жовтня 2011 року Драбівським районним судом Черкаської області таким, що не підлягає виконанню.

Оцінюючи зібрані та досліджені у справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 840,80 грн., остільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Позов підтверджується: копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 ; копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 ; копіямми довідок Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 19 лютого 2020 року №135/02-21 і №134/02-21; копією постанови відділу державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження №43355389 від 19 травня 2014 року.

На підставі вищенаведеного, та керуючись ст.ст. 7, 180, 181, 182, 192 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 141, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , які стягуються, згідно виконавчого листа №2-526/11 від 10 жовтня 2011 року на підставі рішення Драбівського районного суду Черкаської області у справі про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 .

Стягувати із ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), згідно визначеного рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2020 року розміру.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У новому розмірі аліменти на утримання неповнолітніх дітей сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп на користь Держави, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106 , рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

В іншій частині позовних вимог позивача ОСОБА_2 відмовити.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 і третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 право на звернення до Драбівського районного суду Черкаської області, як суду на підставі рішення якого було виданого 10 жовтня 2011 року виконавчий документ, звернутися із вимогою про визнання виконавчого листа №2-526/11, виданого 10 жовтня 2011 року Драбівським районним судом Черкаської області таким, що не підлягає виконанню.

Копію рішення суду надіслати позивачу, третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, для відому.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко