Провадження 2-з/521/267/20
Ухвала

про забезпечення позову до подання позовної заяви

16 жовтня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання - Юраш К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду звернулася ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій вона просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити чинити перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви заявник посилалась на наступне.

Вона, ОСОБА_1 , 15.02.2008 року здійснила купівлю квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 63,7 кв. м. вартістю 60000 доларів США, та отримала кредит в АКБ «Укрсоцбанк» для оплати недостатньої суми за квартиру у розмірі 50000 доларів США, по якому було сплачено близько 40000 доларів США.

Також, заявник вказала, що 27.09.2020 року співробітники АТ «Альфа-Банк», посилаючись на те, що вони купили право вимоги за кредитом у АКБ «Укрсоцбанк», без будь-яких на те правових підстав вигнали з квартири ОСОБА_1 та на квартиру встановили сигналізацію.

Крім того, нею також вказано, що 09.10.2020 року їй стало відомо, що рішенням приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського А.Е. було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк» на підставі передавального акту, підписаного 11.10.2019 року АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк».

На думку заявника, вказані дії співробітників АТ «Альфа-Банк» є незаконними та суперечать діючому законодавству.

При поданні заяви про забезпечення позову до його подання заявник вказує, що предметом майбутнього позову будуть вимоги визнання протиправною та скасування державної реєстрації квартири за АТ «Альфа-Банк», скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 34512422 про право власності АТ «Альфа-Банк» на квартиру.

З огляду на викладене, заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, вказаних в ст. 150 ЦПК України, може призвести до відчуження АТ «Альфа-Банк» квартири АДРЕСА_1 , та, оскільки вона заперечує право власності на квартиру за АТ «Альфа-Банк» то має намір подавати відповідний позов щодо захисту її права власності, просить заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Суд, розглянувши надану заяву про забезпечення позову, дослідивши надані матеріали справи в обґрунтування зазначеної заяви, приходить до висновку про таке.

Статтею 149 ЦПК України передбачено підстави для забезпечення позову.

Так, згідно частини першої зазначеної статті, суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ст. 152 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Отже, предметом спору є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 .

Згідно до заяви про забезпечення позову, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , а також заборонити представникам АТ «Альфа-Банк» чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою під АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 15.02.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит в АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в розмірі 50 тисяч доларів США.

Так, у відповідності до договору кредиту № 692/Ф03.7/091, укладеного між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 остання отримала кредит у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, цільове призначення отримання кредиту- купівля двокімнатної квартири, загальною площею 63,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У той же день, 15.02.2008 року ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за № 520 та посвідченого приватним нотаріусом Главацьким В.А., здійснила купівлю квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 63,7 кв. м.

В забезпечення основного зобов`язання, а саме: договору кредиту № 692/Ф03.7/091, ОСОБА_1 уклала з АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» іпотечний договір, який було посвідчено приватним нотаріусом Главацьким В.А. 15.02.2008 року та зареєстровано в реєстрі під № 521.

Згідно до вказаного іпотечного договору, ОСОБА_1 передала в іпотеку іпотекодержателю - АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» нерухоме майно: двокімнатну квартиру, загальною площею 63,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно до наданої заявницею до суду інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 04.12.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. за АТ «Альфа-Банк» зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: на квартиру, загальною площею 63,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі передавального акту, серії та номер б/н, підписаного 11.10.2019 року АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк» (номер запису - 34512422).

Відповідно до п. 1, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

По своїй суті, забезпечення позову - це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, відповідно до п. 6 згаданої Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» існує спір щодо права власності на квартиру загальною площею 63,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

А тому, на думку суду, вжиття судом заходів забезпечення позову у даному випадку шляхом накладення арешту на спірну квартиру буде ефективним та співмірним засобом захисту прав ОСОБА_1 .

Проте, у відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Також, згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як було встановлено судом, 04.12.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. за АТ «Альфа-Банк» було зареєстровано право власності на нерухоме майно - квартиру загальною площею 63,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто, на момент звернення до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, право власності на спірну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за АТ «Альфа-Банк».

З огляду на наведене, враховуюче те, що на час звернення з заявою до суду, ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1 , а тому вимога заявника щодо заборони представникам АТ «Альфа-Банк» чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою під АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд застосовує зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого, в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Згідно до копії паспорту, громадянина України ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення у даній справі.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Отже, виходячи з досліджених у судовому засіданні матеріалів заяви та системного аналізу наведених норм права, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, та вважає, що обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованим та співмірним, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення.

Керуючись ст. 149, ст. 151-154, 258, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви - відмовити.

Примірник ухвали про забезпечення позову для виконання направити всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Попередити, що особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену Законом.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено, у порядку та строки, передбачені ст. 153, 353, 354 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Суддя: Н.В. Мирончук