19.10.2020 227/630/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 жовтня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Сухіній О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 15333,23 грн. та понесених судових витрат в розмірі 2102,00 гривень, в обґрунтування якої зазначив, що між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 17.01.2017 року було підписано заяву про приєднання № 1589926/221216 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, відповідно до умов якого позивач відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок, крім того, у блоці 6 Договору відповідач надав згоду на одержання кредиту та погодився з умовами користування ним. На підставі заяви відповідача останньому було встановлено бажаний розмір кредиту у розмірі 1500 грн., строком кредитування на 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. 24.01.2018 року між позивачем та відповідачем було підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), на підставі якої відповідач ініціював збільшення кредитного ліміту до 13800 грн. строком кредитування на 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк, процента ставка за кредитом є фіксованою і становить 30 % річних і сплачується щомісячно. Позивачем всі зобов`язання за кредитним договором були виконані в повному обсязі, відповідачу був наданий кредит в розмірі 13775,30 грн. В той же час, відповідачем зобов`язання за кредитним договором не виконувалися належним чином, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по кредитному договору, яка станом на 03.02.2020 року складає 15333,23 грн.( тіло кредиту - 13775,30 грн., проценти за користування кредитом - 1526,29 грн., комісія - 14 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 12,42 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 5,22 грн.), яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою суду від 03.03.2020 року по справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи по суті в спрощеному провадженні. Сторони по справі в судове засідання повторно не з"явилися, про дату, час та місце судового розгялду повідомлялися належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, відповідач жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не подавав, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем подано не було.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 17.01.2017 року було підписано заяву про приєднання № 1589926/221216 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу(платіжної картки), відповідно до умов якої відповідач підтвердив, що ця заява є невід`ємною частиною договору, підписанням цієї заяви клієнт підтверджує, що між ним та банком досягнута згода щодо всіх істотних умов договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів (а.с. 6-7).Окрім того, 17.01.2017 року сторонами було підписано заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 1500 грн. строком на 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Відповідно до п. 6.5 вказаної заяви процента ставка за кредитом є фіксованою і складає 30,00 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору. Плата (комісійна) винагорода за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00 процентів від невикористаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно. Пунктом 6.6 вказаної заяви встановлено, що клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає % від суми заборгованості за кредитом (сплата якого не прострочена), визначеної на звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором. Також клієнт має право в будь-який час без сплати банку будь-яких комісій за це, провести дострокове повне чи часткове погашення кредиту в порядку, визначеному договором, при цьому в разі дострокового погашення всієї суми кредиту, клієнт зобов`язаний надати банку кошти для погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом, та іншим сумам, які повинні бути сплачені за кредитним договором в день такого дострокового погашення кредиту.Згідно п. 6.7 комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит - 0,00 % від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних готівкових коштів в усіх банкоматах/ у касах банку (касах інших банків) з використанням платіжного терміналу.Відповідно до п. 6.8 датою укладення кредитного договору є дата підписання цієї заяви уповноваженим представником (працівником) банку, датою надання кредиту (частин кредиту) є дата використання позичальником кредитного ліміту (кредитних коштів), але не раніше дати першого зарахування заробітної плати (умова встановлюється для зарплатних карток).У вказаній заяві є відмітка про те, що позичальник ознайомився із загальною вартістю кредиту, реальною річною процентною ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту у додатку до цієї заяви (а.с. 8).

З матеріалів справи також вбачається, що 24.01.2018 року між сторонами було укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до Умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом (а.с. 11). Відповідно до умов вказаної заяви відповідачу було збільшено кредитний ліміт та встановлено у зазначеному ним бажаному розмірі 13800,00 грн. зі сплатою 30% річних за користування кредитним коштами у всіх випадках, крім користування грошовими коштами протягом Грейс-періоду, в який процента ставка становить 0,001 % річних. Згідно п. 3.8 вказаної заяви комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит - 0,00 % від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних готівкових коштів в усіх банкоматах/ у касах банку(касах інших банків) з використанням платіжного терміналу.

Факт користування кредитними коштами відповідачем підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 , наданою представником позивача (а.с. 24-51).Зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж відповідачем було здійснено 10.09.2019 року в сумі 1873,17 грн., після вказаної дати жодних коштів відповідачем на рахунки позивача не перераховувалося.

Представником позивача було надано до суду пояснення по справі, в яких він зазначив, що відповідно до п. 3.7 заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) відповідно до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, яку було підписано сторонами 24.01.2018 року, клієнт зобов`язався щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту. Окрім того, згідно п. 1.17.1 Договору комплексного банківського обслуговування клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суми кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. До того ж, відповідно до п. 1.18.4 Договору комплексного банківського обслуговування клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, визначені цим договором та додатками, для сплати процентів) здійснювати часткове повернення кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання кредиту, проте вищевказані пункти не виконувалися та не виконуються з боку відповідача. Останній платіж за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , був здійснений відповідачем 10.09.2019 року в розмірі 1993,24 грн., проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1526,29 грн., які позивачем заявлено до стягнення, було нараховано за період з 29.09.2019 року по 23.01.2020 року. Додатково представник позивача зазначив, що відповідно до п. 18.2 Договору комплексного банківського обслуговування договір може бути розірвано в наступних випадках: на вимогу або за ініціативою однієї із сторін у випадках та порядку, передбачених законодавством, або банком в односторонньому порядку у випадку порушення клієнтом своїх зобов`язань за договором та в інших випадках, передбачених договором та/або законодавством. В зв`язку з тим, що відповідачем не було своєчасно повернуто частину кредитних коштів та не сплачено відсотки за користування кредитом (в тому числі до теперішнього часу включно), позивач змушений був звернутися до суду з позовною заявою про стягнення суми заборгованості відповідно до кредитного договору.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що вдповідач неналежним чином виконувала свої зобов"язання за кредитним договором, в зв"язку із чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості до закінчення строку дії строку кредитування, встановленого в п.3.3. Заяви на встановлення(збільшення) відновлюваної лінії( кредиту)(а.с. 11)

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 03.02.2020 року загальний розмір заборгованості за наданим кредитом складає 15333,23 грн., яка складається з: тіло кредиту - 13775,30 грн., проценти за користування кредитом - 1526,29 грн., комісія - 14 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 12,42 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 5,22 грн. (а.с. 15-21). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість по процентам була нарахована за період з 29.09.2019 року по 23.01.2020 року (а.с. 19 зв.).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі обумовленого сторонами строку щомісячного повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України заборгованість по процентам за користування кредитом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Окрім того, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (стаття 625 ЦК України).

Позивачем зроблено розрахунок інфляційного збільшення заборгованості та трьох відсотків річних за просрочення виконання зобов`язання (а.с. 20-21). Суд вважає, що вказані суми також підлягають стягненню з відповідача, виходячи з наступного.

За змістом частини другої статті 625 ЦК нарахування 3% річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнових прав та інтересів, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.Відсотки, передбачені статтею 625 ЦК, за своєю природою є відшкодуванням кредиторові понесених втрат за несвоєчасне повернення коштів, а отже відрізняються від відсотків, що підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані відсотки за користування грошовими коштами, встановленими договором.З огляду на зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК, підлягають застосуванню до порушеного грошовим зобов`язанням, складовою якого, зокрема, є також нараховані відсотки за користування кредитними коштами, терміни сплати яких передбачено договором.

Окрім того, представником позивача було надіслано до суду додаткові пояснення щодо обґрунтування нарахування комісії в розмірі 14 грн., яка заявлена позивачем до стягнення як складової заборгованості за кредитом. В обґрунтування вказаних пояснень зазначено, що відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 19.01.2017 року по 03.02.2020 року на сторінці 31 вищезазначеної виписки 27.09.2019 року відповідачу було нараховано комісію за послугу СМС-інформування у розмірі 7 грн., а також 25.10.2019 року відповідачу було нараховано комісію за послугу СМС-інформування у розмірі 7 грн., що в сукупності складає 14 грн.Щодо стягнення з відповідача на користь позивача комісії в розмірі 14 грн., суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, з огляду на наступне.

Оскільки, відповідно до умов кредитного договору від 17.01.2017 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.Нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за управління кредитом, і це є підставою для тлумачення таких положень на користь споживача.

У статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції на день розгляду справи у суді першої інстанції) передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Тобто, комісія нарахована за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним.Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16.

Зазначення представником позивача інформації про те, що вкану комісію було нараховано відповідачу за послугу СМС-інформування, не заслуговують на увагу суду, оскільки вказані витрати не були обумовлені сторонами при укладенні кредитного договору.Таким чином, представником позивача не було обґрунтовано нарахування вказаної складової заборгованості, не наведено підстав для її нарахування. Посилання представника позивача на узгоджені сторонами умови договору щодо нарахування комісії в сумі 14 грн. не заслуговують на увагу суду, оскільки зі змісту заяви про приєднання № 1589926/221216, заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії, заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) взагалі не вбачається будь-якого узгодженого розміру комісії між сторонами, окрім як за ставкою 0,00 процентів за зняття готівкових коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором від 17.01.2017 року, яка станом на 03.02.2020 року становить 15319,23 грн., яка складається з: тіло кредиту - 13775,30 грн., проценти за користування кредитом - 1526,29 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 12,42 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 5,22 грн.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2100,08 грн.

На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 611, 615, 625, 629, 1048, 1049,1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 80-83, 206, 259-265, 353 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () заборгованість за кредитним договором від 17.01.2017 року( станом на 03.02.2020 року) в розмірі 15319 гривень 23 копійки, яка складається з: тіло кредиту - 13775,30 грн., проценти за користування кредитом - 1526,29 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 12,42 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 5,22 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» ()відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2100 гривень 08 копійок.

Направити відповідачу копію заочного рішення суду в порядку, передбаченому ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі: позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», адреса: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41, , код банку 335106, р/р № НОМЕР_2 в філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк»;відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

19.10.2020Суддя В.В. Корнєєва