Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2020 Справа №607/14460/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Облещук О.В.,

у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 01 вересня 2020 року пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 35 відсотків всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, у розмірі 1320 грн., щомісячно з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення строку дії договору №138579 про надання освітньої послуги, а саме до 30 червня 2022 року. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 16 травня 1998 року по 06 лютого 2009 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2012 року стягнуто з відповідача в її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 35 відсотків всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 січня 2012 року до досягнення старшою дитиною повноліття. З 01 серпня 2020 року припинились надходження аліментів від ОСОБА_2 на утримання дітей. Син ОСОБА_5 навчається у Тернопільському національному технічному університеті на факультеті комп`ютерних інформаційних технологій за спеціальністю «Системний аналіз» на другому курсі денної форми навчання на платній основі та завершує навчання 30 червня 2020 року. Залишок суми з оплати за навчання сина ОСОБА_5 становить 31680 грн. Відповідач відмовляється добровільно брати участь у матеріальному забезпеченні дітей, нехтуючи своїми обов`язками щодо їх утримання, хоча має можливість надавати дітям матеріальну допомогу. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити.

Ухвалою судді від 21 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 05 жовтня 2020 року на 11 год. 20 хв.

02 жовтня 2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення на позовну заяву, згідно з якими за час шлюбу у нього з позивачем народилися двоє синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які після розлучення проживають разом з позивачем. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2012 року його зобов`язано сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 35 відсотків всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 18 січня 2012 року до досягнення старшою дитиною повноліття. З серпня 2020 року відрахування аліментів з його доходів припинено. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у другому шлюбі в нього народився син ОСОБА_7 , який навчається у третьому класі та перебуває на його утриманні. Крім цього, на його утриманні також перебуває матір ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка отримує мінімальну пенсію в розмірі 2100 грн. Крім цього, вказує, що йому не було відомо про те, що його син ОСОБА_4 з 01 вересня 2019 року навчається у Тернопільському національному економічному університеті, оскільки йому ніхто про це не повідомляв.

05 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј частини заробітку відповідача на утримання неповнолітнього сина та 1000 грн. на повнолітнього сина до закінчення ним навчання. Крім цього, просила розгляд справи проводити без її участі, з урахуванням уточнених позовних вимог.

05 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно з якою уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, згідний сплачувати аліменти у розмірі ј частини заробітку на утримання неповнолітнього сина та 1000 грн. на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи слід здійснити за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів, оскільки сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Судом досліджено надані сторонами докази, на підставі яких установлено такі обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06 лютого 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2009 року.

Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04 травня 2007 року.

Як слідує з довідки від 17 серпня 2020 року №303, виданої ПП «Загребелля», сини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають разом із позивачем ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2012 року у справі №1915/652/2012 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 35 відсотків всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 січня 2012 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця від 23 липня 2020 року виконавче провадження ВП №51451041 з примусового виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №1915/652/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 35 відсотків всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 січня 2012 року до досягнення старшою дитиною повноліття, - закінчене.

Відповідно до договору №138579 від 08 серпня 2019 року про надання освітньої послуги, укладеного між Тернопільським національним економічним університетом (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник), виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги ОСОБА_4 , а саме: денна форма навчання, освітній ступінь бакалавр, спеціальність системний аналіз. Строк навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року.

Як вбачається з довідки №382 від 17 серпня 2020 року, виданої Тернопільським національним економічним університетом, ОСОБА_4 навчається на другому курсі факультету комп`ютерних інформаційних технологій, денна форма навчання, повна оплата.

Згідно з квитанціями АТ КБ «Приватбанк» від 06 вересня 2019 року та від 04 лютого 2020 року, ОСОБА_1 здійснювала оплату за навчання ОСОБА_4 за договором №138579 у загальному розмірі 13200 грн.

Як убачається зі звіту про здійснення відрахування та виплат, виданого ТОВ «Сіефджі Трейдинг», розмір нарахованої заробітної плати ОСОБА_2 за період з квітня 2018 року по жовтень 2019 року становить 327 270,83 грн.

Як слідує з наказів ТОВ «Бастіон Тернопіль» про надання відпустки без збереження заробітної плати №1-В від 14 квітня 2020 року, №2-В від 24 квітня 2020 року, №3-В від 08 травня 2020 року, №4-В від 22 травня 2020 року, №5-В від 22 червня 2020 року, ОСОБА_2 з 16 квітня 2020 року по 31 липня 2020 року перебував у відпустці без збереження заробітної плати.

Згідно з довідкою про доходи, виданою ТОВ «Бастіон Тернопіль», ОСОБА_2 працює на посаді заступника директора ТОВ «Бастіон Тернопіль». За період з серпня по вересень 2020 року його нарахована заробітна плата становить 9800 грн.

Відповідачем також надано копію пенсійного посвідчення ОСОБА_8 , яка, як зазначено у запереченнях на позов, є його матір`ю.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Син ОСОБА_5 навчається у Тернопільському національному технічному університеті на факультеті комп`ютерних інформаційних технологій за спеціальністю «системний аналіз» на другому курсі денної форми навчання на платній основі та завершує навчання 30 червня 2020 року. Залишок суми з оплати за навчання сина ОСОБА_5 становить 31680 грн. Відповідач відмовляється добровільно брати участь в матеріальному забезпеченні дітей, нехтуючи своїми обов`язками щодо їх утримання, хоча має можливість надавати дітям матеріальну допомогу.

Судом установлено, що ОСОБА_4 продовжує навчання на денній формі навчання у Тернопільському національному економічному університеті, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, зокрема на оплату вартості навчання, тощо.

З позовної заяви вбачається, що всі витрати на утримання та навчання сина ОСОБА_5 несе позивач.

Крім цього, на утриманні позивача перебуває спільна неповнолітня дитина сторін син ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи.

Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині та повнолітньому сину, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

За таких обставин суд приходить до переконання, що має місце порушення відповідачем прав позивача на отримання аліментів.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, судом установлено, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів, оскільки встановлено, що діти сторін проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Крім цього, син сторін ОСОБА_4 продовжує навчатисьна денній платній формі навчання у Тернопільському національному економічному університеті.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у єдиній частці (35 відсотків) на утримання двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, після досягнення ОСОБА_4 повноліття виконання зазначеного рішення припинене, виконавче провадження закінчене, а позивач звернулася до суду з новим позовом про стягнення аліментів, тобто визначення розміру аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3 , що відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання синів у розмірі, який просить позивач, про що подав письмову заяву.

З урахуванням зазначених обставин, беручи до уваги матеріальне становище відповідача, наявність у нього іншої дитини від повторного шлюбу, наявність непрацездатної матері, враховуючи, що відповідач згідний сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивач, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 181, та стягнення в її користь із відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, до закінчення навчання, але не довше ніж до двадцяти трьох років, відповідно до ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 141, 180 182, 184, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, 281-284, 288, 289, ст. 354, ст. 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення»ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 вересня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно, починаючи з 01 вересня 2020 року, до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 840 гривень 80 копійоксудового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяН. М. Сташків