Справа № 204/8190/19
Провадження № 8/204/2/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Легостаєвій А.Д.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

за участю стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення про видачу судового наказу за нововиявленими обставинами в порядку ч.8 ст.170 ЦПК України у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2019 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошові сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 21 листопада 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

07 липня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви зазначено про те, що на момент винесення судового рішення існували істотні обставини, які не були відомі суду і впливають на правильне вирішення спору. Також, вказує на те, що заявником не було повідомлено суд про існування спору щодо місця проживання дитини, а також вказує, що їх спільна донька ОСОБА_3 проживає з ним, у зв`язку з чим, звернувся до суду із зазначеною заявою.

Заявник в судовому засідання вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити, посилаючись на підстави, які викладені в заяві.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, надала суду відзив на заяву у якому також проти задоволення вимог заяви в повному обсязі заперечувала, пояснила, що обставини, на які вказує заявник як на задоволення заяви є безпідставними та не обґрунтованими.

Вислухавши заявника, стягувача, дослідивши заяву та додані до неї докази, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 8 ст.170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої ст.161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Судовий наказ видано відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної п.1 ч.2 статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Отже, відповідно до п.1 ч.2 ст.423, п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а строк звернення з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами починає відлік із дня, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування цих нововиявлених обставин, які йому не були відомі на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник посилаючись на підставу перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами вказує, що у суду на час винесення судового наказу не було інформації про проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним та існування спору щодо місця проживання дитини між батьками.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини встановлені ст.181СК України та, відповідно, визначаються за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто з вимогою, яка чітко визначена п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, і такий розмір аліментів на одну дитину відповідає закону.

02 грудня 2019 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошові сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 21 листопада 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, надані заявником документи щодо підтвердження місця проживання доньки датовані лише з лютого 2020 року та не спростовують ті обставини, що донька колишнього подружжя ОСОБА_3 на час видачі судового наказу проживала зі стягувачем. В свою чергу, стягувачем не заперечувалось, що донька лише з січня 2020 року проживає з батьком.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Стаття 429 ЦПК України унормовує розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; за змістом частини другої цієї статті суд розглядає справу за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Таким чином, нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому законом порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (частина друга статті 423 ЦПК України).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

На відміну від нововиявлених обставин, нові обставини, тобто обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами. За аналогією не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами нові докази.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Суд зазначає, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Доводи заяви про те, що існує спір щодо визначення місця проживання однієї дитини не впливають на виданий судом наказ, оскільки не впливають на факт проживання дітей разом зі стягувачем на день видачі судового наказу.

Зазначені боржником обставини не є нововиявленими, не спростовують факти, покладені в основу судового наказу та містять відомості про обставини, що виникли протягом значного часу після винесення судового наказу.

Окрім того, суд зазначає, що заявник прохає скасувати судовий наказ, (часткове скасування якого не передбачене нормами процесуального закону) та відмовити у задоволенні заяви в цілому, жодним чином не мотивуючи підстави для таких дій в частині стягнутих аліментів на малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, як не заперечувалося заявником, знаходиться на утриманні стягувача. Окрім того, з наданих сторонами матеріалів вбачається, що питання щодо визначення місця проживання доньки, колишнім подружжям на даний час остаточно не вирішено, зокрема матеріали справи не містять доказів досягнення домовленості батьків чи ухвалення відповідного судового рішення за позовом одного з батьків.

Тобто, доводи заяви боржника про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим наказом, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами. При цьому, ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду з позовом про зменшення стягнення аліментів, відповідно до ч.7 ст.170 ЦПК України.

З огляду на вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про те, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України, ст.ст.160, 161,170, 423,424, 429 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення про видачу судового наказу за нововиявленими обставинами в порядку ч.8 ст.170 ЦПК України у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей відмовити.

Судовий наказ №204/8190/19, виданий Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська 02 грудня 2019 року залишити в силі.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Н.В. Токар