Провадження № 2/161/851/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Бакай Г.М.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - Гаврилюка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Волиньгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до акціонерного товариства «Волиньгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ним в червні 2019 року було виявлено борг по оплаті за спожитий газ, хоча він щомісячно вносив оплату за газ згідно показників лічильника. У зв`язку з чим 19.06.2019 року він звернувся в центр обслуговування клієнтів АТ «Волиньгаз» з звернення про звірку та отримав відповідь з роздруківками сум, дат оплат та сумою заборгованості . З сумою заборгованості він не погодився, а тому повторно звернувся з листом до відповідачів, проте, відповіді ним отримано не було. 29.08.2019 року ним було виявлено, що на запірному крані газової труби наявні дві яскраво-жовті кришки та пломба, у зв`язку з чим було припинено газопостачання до його будинку.

07.09.2019 року він скерував лист на адресу «Волиньгаз» з претензією з приводу вчинених дії щодо відключення газопостачання, однак, відповіді не отримав.

Вважає, що відповідачі грубо порушили його права, оскільки ніяк не відреагували на його звернення, незаконно проникли на його територію, припинивши газопостачання будинку, незаконно позбавили його та його сім`ю можливості користуватися послугою газопостачання заподіявши йому моральну шкоду, а тому просить суд визнати дії відповідачів про припинення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 незаконними, стягнути з відповідачів на його користь 570 грн. вартості робіт з припинення газопостачання, 400 грн. 18 коп. вартості повторного відновлення подачі газу, 833 грн. 05 коп. збитків за обсяг невідпущеного природного газу, 30 000 грн. у відшкодування моральної шкоди

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача АТ «Волиньгаз» в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити.

Представник ТОВ «Волиньгаз Збут» також позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, «Правилами безпеки систем газопостачання України», затверджених наказом Міністерства вугільної енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 р. №285, «Правилами постачання природного газу», затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2496, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено типовий договір про надання послуг з постачання природного газу побутовим споживачам, у відповідності до «Правил постачання природного газу» затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 та Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» .

Згідно п. 5.1 п.п.1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», Споживач має право: отримувати послуги постачання природного газу на умовах, зазначених у цьому Договорі.

Згідно п. 14 «Правил», розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Згідно п. 22 «Правил», побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати повну та своєчасну оплату вартості природного газу згідно умов договору і є відповідальним за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення ним плати за надані послуги з газопостачання.

Згідно п. 4.9 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором протягом десяти днів після встановленого строку, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу Споживачу у порядку, визначеному цим Договором.

Відповідно до п. 4.11 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», якщо Споживач не погоджується з рахунком Постачальника (не згоден із розрахованою сумою тощо) та має намір оскаржувати його, Споживач сплачує рахунок у тій частині, що ним не оспорюється.

Згідно п. 6.1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» постачальник має право: 1) отримувати від Споживача плату за поставлений природний газ; 2) контролювати правильність оформлення Споживачем платіжних документів; 3) ініціювати припинення постачання природного газу Споживачу у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством; 4) безперешкодного доступу до лічильників газу Споживача для перевірки показань фактично використаних Споживачем обсягів природного газу; 5) проводити разом зі Споживачем звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта; 6) отримувати відшкодування збитків від Споживача, що понесені Постачальником у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Споживачем своїх зобов`язань перед Постачальником, відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства; 7) мати інші права, передбачені чинними нормативно-правовими актами і цим Договором.

Згідно п. 7.1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» за умови порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, у тому числі за графіком погашення заборгованості та після встановленого цим Договором терміну, Постачальник має право звернутися до Оператора ГРМ з дорученням про припинення постачання природного газу Споживачу.

Позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 та є споживачем послуг АТ «Волиньгаз», ТОВ «Волиньгаз Збут». Зазначає, що йому в червні 2019 року стало відомо про існування заборгованості за спожитий газ.

19.06.2019 року він звернувся в Центр обслуговування клієнтів з даного приводу та отримав відповідь про те, що ним несвоєчасно надавалися показники лічильника обліку газу, у результаті чого АТ «Волиньгаз» визначило фактичні об`єми розподілу та споживання природного газу за розрахункові періоди на рівні планових місячних об?єктів споживання на відповідні періоди із врахуванням групи споживання побутового споживача.

Згідно п. 18 «Правил», у разі оплати простроченої заборгованості за договором на постачання природного газу до зазначеного в повідомленні про припинення газопостачання часу та завчасного (до дня припинення) надання постачальнику підтвердних платіжних документів (а Оператору ГРМ - копій) газопостачання побутовому споживачу не припиняється.

Станом на 01.08.2019 року за особистим рахунком ОСОБА_1 наявна заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 8 793 грн. 51 коп.

Відповідно до п. 13 розділу ІІ Правил постачання природнього газу, затверджених постановою НКРЕКР № 2496 від 30.09.2015 року постачальник має право ініціювати/вжити заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором.

Посилання позивача на те, що АТ «Волиньгаз» у незаконний спосіб припинив газопостачання до його будинку 29.08.2019 року та ним не отримано повідомлення про припинення газопостачання є безпідставним.

Згідно п. 7.2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу», оператор ГРМ має право: отримувати від Споживача оплату за цим Договором; 2) не здійснювати фактичний розподіл природного газу Споживачу або обмежити його чи припинити у порядку та на підставах, передбачених цим Договором; 3) безперешкодного та безкоштовного доступу на територію та земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система, та/або газове обладнання Споживача, та/або комерційний вузол обліку, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством та цим Договором.

Так, з поданого до суду відзиву ТОВ «Волиньгаз Збут» вбачається, що на адресу позивача (а.с. 41) було направлено повідомлення від 02.08.2019 року про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 01.08.2019 року у зв`язку з заборгованістю в сумі 8 793 грн. 51 коп. не буде погашена в строк до 11.08.2019 року, споживач зобов`язаний самостійно припинити споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та надати безперешкодний доступ працівникам АТ «Волиньгаз» для здійснення заходів з примусового припинення газопостачання до Вашого об?єкту за дорученням ТОВ «Волиньгаз Збут».

08.08.2019 року ТОВ «Волиньгаз Збут» скерувало на адресу АТ «Волиньгаз» доручення № 7 на відключення абонентів-боржників, в тому числі і ОСОБА_1 , за спожитий природний газ. Відповідно до доручення 29.08.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 було припинено газопостачання у зв`язку із наявністю заборгованості.

Посилання позивача на те, що вищезазначене повідомлення не було ним отримано, суд не приймає до уваги, оскільки ТОВ «Волиньгаз Збут» вчинило всі необхідні дії щодо повідомлення споживача ОСОБА_1 про можливість відключення постачання газу у зв`язку з простроченою заборгованістю. Що ж до особистого отримання даного повідомлення позивачем, то це не залежало саме від відповідача- ТОВ «Волиньгаз Збут», так як виконавцем в даному випадку була Укрпошта, а сам відправник здійснив всі дії, що залежали від нього. Таким чином, відсутність підтвердження про вручення позивачу надісланого відповідачем повідомлення про наступне припинення газопостачання, не може вказувати на незаконність припинення газопостачання до будинку, оскільки факт існування простроченої заборгованості за вказаний вид послуг на момент припинення газопостачання до будинку підтверджується документально та визнається позивачем. Неправомірність нарахувань боргу не підтверджена позивачем як станом на підключення газу так і на момент звернення до суду.

Як вбачається з довідки про фінансовий стан (а.с. 46), то заборгованість за спожитий газ позивачем ОСОБА_1 було погашено лише в жовтні 2019 року.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідачів при здійсненні відключення позивача від газопостачання є правомірними, а тому позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Вирішуючи вимоги про стягнення з АТ «Волиньгаз» та ТОВ «Волиньгаз Збут» на користь ОСОБА_1 заподіяної шкоди за припинення і повторне відновлення подачі природного газу в розмірі 970 грн. 18 коп. та відшкодування збитків (обсягу недовідпущеного природного газу) в розмірі 833 грн. 05 коп. та 30 000 гривень завданої моральної шкоди суд зазначає наступне.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду визначені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Позивачем суду не доведено, що дії (бездіяльність) відповідача є неправомірними, а тому суд не встановив складу цивільного правопорушення в діях відповідачів, а, як наслідок, і відсутні підстави для покладання на відповідачів обов`язку з відшкодування позивачу будь - якої шкоди.

З огляду на те, що суд не встановив підстав для визнання дій відповідачів незаконними та відсутності в діях відповідачів складу цивільного правопорушення (протиправної дії, негативних наслідків, причинного зв`язку між ними та вини) в задоволенні позову в частині вимог про відшкодування нанесеної шкоди, 30 000 грн. завданої моральної шкоди також слід відмовити.

Таким чином, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Волиньгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 09 жовтня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська