Ухвала

07 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 369/7814/19

провадження № 61-5319св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач: Вищий господарський суд України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Синельникова Є. В., Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищого господарського суду України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою Вищого господарського суду України на постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищого господарського суду України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2019 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ голови ліквідаційної комісії Вищого господарського суду України від 23 жовтня 2018 року №269-к про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді помічника судді ОСОБА_2 служби помічників управління забезпечення роботи другої судової палати на час виконання ОСОБА_2 повноважень судді Вищого господарського суду України з 26 жовтня 2018 року.

Стягнуто з Вищого господарського суду України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 жовтня 2018 року по 18 лютого 2020 року у розмірі 240 380,97 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У березні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Вищого господарського суду України на постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Вищого господарського суду України на постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та витребувано справу № 369/7814/19 з Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2020 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

У вересні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Синельникова Є. В., Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.

Заява про відвід обґрунтована тим, що ОСОБА_1 має сумніви щодо законності призначеного складу суду з огляду на порушення порядку створення Верховного Суду та участі членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, повноваження яких закінчилися, в процедурі ухвалення рішення про надання рекомендацій Вищій раді правосуддя щодо призначення суддями Верховного Суду членів колегії у справі, що розглядається.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів не містить доводів, які свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів.

Посилання заявника на існування обґрунтованих сумнівів у можливості всіх суддів Верховного Суду розглядати справу через визнання неконституційною ліквідації Верховного Суду України та упередженість суддів через ймовірну невідповідність членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України вимогам закону станом на момент надання рекомендацій та призначення на посади суддів Верховного Суду не доводить упередженості суддів при розгляді саме цієї справи. Крім того, з предмета та меж перегляду в цій справі не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на необ`єктивність суддів, яким заявлено відвід.

Крім того, колегія суддів також бере до уваги, що оскільки заявник висловив недовіру всім суддям Верховного Суду, тому у разі задоволення вказаної заяви про відвід та при повторному зверненні з заявами про відвід іншим колегіям суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, розгляд касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року може не відбутися, оскільки формально не існуватиме складу суду, установленого для цього законом. За такої правової ситуації заявник може бути позбавлений передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до правосуддя. У поєднанні з наведеними вище аргументами настання такої ситуації є неприпустимим. Аналогічний висновок наведений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі № 9901/153/20, провадження № 11-201заі20.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням необґрунтованості заявленого ОСОБА_1 відводу колегії суддів: Синельникова Є. В., Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В., питання про відвід судді відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Синельникова Є. В., Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Синельникова Є. В., Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В. передати судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара О. В. Білоконь В. В. Шипович