ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/634/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/30296/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2019 року (суддя Приступа Д.І.) про забезпечення позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчук Вікторії Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до державного реєстратора Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчук В.А., ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 загальною прощею 51,4 кв.м.

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову. Посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Суд не взяв до уваги те, що всі права кредитора/іпотекодержателя за кредитним договором №0 від 17 липня 2007 року та договором іпотеки від 19 липня 2007 року, укладеними з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), належать ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Вжиття заходів забезпечення позову не є співмірним із позовними вимогами та перешкоджає здійсненню господарської діяльності товариства. Оскаржувана ухвала позбавляє власника майна права розпоряджатися ним.

У засідання апеляційного суду учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що без вжиття заходів забезпечення позову може стати неможливим захист прав позивача або для їх відновлення необхідно буде докладати значних зусиль та витрат.

Проте, такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області Янчук В.А., ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , про скасування рішення від 21 жовтня 2019 року, індексний номер 49259717, про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

На підставі ч. 1 і ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення.

З урахуванням позовних вимог у суду не було підстав для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просила позивачка в заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав (інтересів) позивачки, за захистом яких вона звернулася.

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не врахував, що заявницею не наведено в чому саме полягає чи буде полягати реальна загроза невиконання або утруднення виконання судового рішення у справі за її позовом про скасування рішення державного реєстратора, не з`ясував наявності зв`язку між заходами забезпечення позову, про вжиття яких просила заявниця і предметом позову.

У зв`язку з наведеним вище, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, суть заявлених як позовних вимог, так і заяви про забезпечення позову, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2020 року.

Суддя-доповідач О.І. Талалай

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта