ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7281/20 Справа № 199/9753/19 Суддя у 1-й інстанції - Богун О. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 травня 2020 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч Оксана Михайлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2020 року з метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності накладено заборону на проведення будь-яких реєстраційний дій з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,034 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:395:0013, яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), по 1/2 частці кожному, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12 березня 2019, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 327.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 14 травня 2020 року про забезпечення позову скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0340 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за нею право власності на будівельні матеріали: частину будинку, сарай, металевий паркан, технічні споруди, бетонна огорожа, літній душ, погріб з шийкою, альтанка, автоматичні ворота (а.с.39-43).

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову. В обґрунтування вказаної заяви позивач посилалася на те, що 12 березня 2019 між ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,034 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:395:0013, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 327. На теперішній час зазначена земельна ділянка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , по 1/2 частці кожному. Позивач зазначає, що предметом позову є майно, власниками якого є відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , вони мають можливість розпорядитися цим майном на власний розсуд, у тому числі, відчужити його, укласти договори застави або іпотеки на спірне майно, що може утруднити виконання рішення суду. З наведених підстав позивач просила суд вжити заходи забезпечення позову та накласти заборону на проведення будь-яких реєстраційний дій з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку нерухомого майна земельної ділянки площею 0,034 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:395:0013, яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Отже, між сторонами виник спір щодо земельної ділянки, а саме визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,034 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, беручи до уваги заявлені позивачем вимоги, з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження спірної земельної ділянки.

Слід зазначити, що вказаний захід забезпечення позову не обмежує права власників земельної ділянки щодо володіння та користування земельною ділянкою.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що предметом спору у справі є право власності на будівельні матеріали: частина будинку, сарай, металевий паркан, технічні споруди, бетонна огорожа, літній душ, погріб з шийкою, альтанка, автоматичні ворота, а не земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , є безпідставними, оскільки позивач у позовній заяві просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, незаконності та необґрунтованості ухвали суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2020 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

Судді