Справа № 0907/2-7050/2011
Провадження № 88-ц/4808/6/20
Головуючий у 1 інстанції Островський Л.Є.
Суддя-доповідач Максюта
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Маслей А.М.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кобиліва В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 03 березня 2020 року та додаткової постанови від 05 березня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

17.07.2020 року до Івано-Франківського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 03 березня 2020 року та додаткової постанови від 05 березня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.175-177, том 3).

В обґрунтування заяви зазначено, що під час ознайомлення ним 10.07.2020 року із матеріалами кримінальної справи №0907/2701/2012 , яка розглядалася Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області щодо вчинення начальником відділення №16 Прикарпатської регіональної філії «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_3 шахрайських дій щодо операцій в період з 2006 року по 2008 рік з кредитними договорами за програмою «Швидка фінансова допомога», ним виявлено наступне.

На запит управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Івано-Франківській області від 06.02.2008 року Прикарпатським регіональним управлінням ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 12 лютого 2008 року направлено лист №694/09, яким надано інформацію щодо переліку осіб, які оформляли кредити за програмою «Швидка фінансова допомога» протягом 2006 року у 16 відділенні філії зазначеного банку, в списку якого під №49 значиться ОСОБА_1 .

На запит управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Івано-Франківській області від 25.09.2007 року № 15/366 Прикарпатським регіональним управлінням ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 28 вересня 2007 року надано відповідь №5421/09, із якої вбачається, що станом на 27 вересня 2007 року (майже рік після укладення кредитного договору) ОСОБА_1 не міститься в списку виявлених боржників відділення №16.

Посилаючись на п.2 та п. 1.10 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про порядок формування та використання резерву для відшкодування втрат за кредитними операціями банків» від 06.07.2000р. №279 в редакції від 27.06.2005р., 10.04.2007р., 31.07.2007р. (чинної на момент укладення та дії кредитного договору та договору поруки), заявник вважає, що на момент подачі позову до суду заявлена ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість була списана та не підлягала стягненню в судовому порядку як з позичальника, так і з поручителя.

На думку заявника, оскільки на момент звернення до суду заборгованості за кредитним договором від 17.10.2006р. №1532/06/К-16 вже не існувало, а дана обставина не була відома відповідачу та суду, тому є істотною для вирішення даної справи.

Просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 березня 2020 року і додаткову постанову від 05 березня 2020 року та в задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю (а.с.175-177, том 3).

У письмових поясненнях представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вважає аргументи, наведені заявником, безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання за кредитним договором. У зазначених як нововиявлені обставини відповідях Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Івано-Франківській області щодо боржників за кредитними договорами під №49 дійсно міститься ОСОБА_1 . Однак, не вказано ідентифікуючих даних особи (серія та номер паспорта, РНОКПП тощо), а також не зазначено номер та дату укладення кредитного договору, що ставить під сумнів відношення зазначеного ПІБ до справи №0907/2-7050/2011, відповідачем по якій є ОСОБА_1 . Посилання заявника на те, що даний кредитний договір списаний, є неправдивими, оскільки термін «безнадійні кредитні договори» та «списані кредитні договори» за своєю природою є різними. Представник Банку надав інформацію стосовно кредитних договорів, заборгованість за якими не була погашена станом на дату надання відповіді. А заявник не надав жодного доказу на підтвердження того, що заборгованість за кредитним договором списана. Посилання на запити не є доказами, що підтверджують факт списання заборгованості, оскільки вони не містять ідентифікуючої інформації, а також не підтверджують факт вчинення шахрайських дій щодо кредитного договору №1532/06-К16 від 17.10.2006р. Вважає, що підстави для перегляду рішення суду за ново виявленими обставинами відсутні. Просить відмовити в задоволенні заяви та судові рішення залишити без змін.

У судове засідання не з`явилися заявник ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_1 , та представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

В письмових поясненнях представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить розгляд заяви здійснювати за його відсутності.

Судом виконаний обов`язок щодо їх повідомлення про день, місце та час розгляду справи у спосіб направлення рекомендованої поштової кореспонденції за їх місцезнаходженням.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви, судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому суд розглянув заяву за їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кобиліва В.Я., доповідь судді, перевіривши обставини справи в межах доводів заяви про перегляд постанови суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, колегія суддів прийшла до висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2012 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 1532/06-К16 від 17.10.2006 року в сумі 68383,90 грн, 684 грн витрат по оплаті судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.29-30, том 1).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 березня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 задоволено частково. Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2012 року змінено в частині стягнення суми заборгованості за кредитом. Ухвалено нове рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість по кредиту станом на 17 жовтня 2009 року у розмірі 12 252, 50 грн та пені у розмірі 12 252, 50 грн, а всього 24 505 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.135-143, том 3).

Додатковою постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05 березня 2020 року стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 511,22 грн судових витрат (а.с.145-146, том 3).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Таким чином, нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому законом порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (частина друга статті 423 ЦПК України).

Заява про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень судів апеляційної інстанцій, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частина друга статті 425 ЦПК України).

Стаття 429 ЦПК України унормовує розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. За змістом частини другої цієї статті суд розглядає справу за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 4, 5 вказаної Постанови, судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Такий правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного суду у постанові від 28.05.2020 року у справі № 629/485/13-ц, що в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України, підлягає врахуванню судами.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27 - 34 рішення "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Ухвалюючи рішення суду, що набрало законної сили і яке просить заявник переглянути за нововиявленими обставинами, суд виходив з того, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт укладення кредитного договору № 1532/06-К16 від 17.10.2006 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_1 та договору поруки № 1532/06-П16 від 17.10.2006 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_2 на суму 13 000 гривень.

Судом встановлено, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконували, у зв`язку з чим наявна заборгованості за кредитом.

Крім того, в період з 20.11.2006 року по 15.01.2007 року боржник ОСОБА_1 вніс три щомісячні платежі. Однак, з лютого 2007 року платежів не надходило.

Також судом встановлено, що у межах кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.2 ст.307 КК України, кредитний договір № 1532/06-К16 від 17.10.2006 року, укладений між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит та ОСОБА_1 , та інші документи, які містилися у кредитній справі, не вилучалися, доказами не визнавалися та не досліджувалися. Тому відсутні підстави приймати вирок Івано-Франківського міського суду від 27.06.2013 року у зазначеній кримінальній справі як належний доказ при розгляді цієї цивільної справи, оскільки у цій кримінальній справі не встановлено обставин, які стосуються укладення та виконання або невиконання обома сторонами кредитного договору № 1532/06-К16 від 17.10.2006 року.

Окрім того, на виконання вимог ухвали від 10.09.2020 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» надано інформацію за №083-2750/20 від 21.09.2020р. про те, що згідно з даними автоматизованої банківської системи погашення та прощення боргу за рахунок сформованого страхового резерву по кредитному договору №1532/06-К16 від 17.10.2006 р., укладеного з ОСОБА_1 , не здійснювалось.

Згідно заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яка надійшла до суду 23.09.2020р., у товариства відсутня інформація про те, чи був погашений за рахунок сформованого страхового резерву як безнадійний (безнадійна заборгованість) кредит та про те, чи був прощений за рішенням кредитора (позивача) борг за кредитним договором №1532/К-16 від 17.10.2006 року, укладеним між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 . Також не надана довідка про закриття карткового рахунку та погашення заборгованості.

Слід зазначити, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Посилання заявника на відповідь Прикарпатського регіонального управління ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 28 вересня 2007 року №5421/09, із якої вбачається, що станом на 27 вересня 2007 року (майже рік після укладення кредитного договору) ОСОБА_1 не міститься в списку виявлених боржників відділення №16, не є тим доказом, що підтверджує факт списання заборгованості, і цей документ не має суттєвого та неспростовного характеру, а інформація, яка міститься у ньому, не може бути, виходячи зі змісту статті 423 ЦПК України, нововиявленою обставиною.

Крім того, приймаючи до уваги, що заявнику ОСОБА_2 було відомо про вирок у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.2 ст.307 КК України, оскільки у цій кримінальній справі досліджувався кредитний договір, стороною якого він був зазначений, але ним не подано жодного доказу про те, що документ, який, на його думку, містить інформацію про нововиявлені обставини у цій справі, не міг бути отриманий ним до ухвалення судового рішення, яке він просить переглянути.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Отже, установлено, що зазначені заявником підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не є істотні для справи обставини, були встановлені судом.

З огляду на викладене, обставини, на які посилається заявник, не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України.

За змістом частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 слід відмовити, так як ним не наведено підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 423, 429 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 03 березня 2020 року та додаткової постанови від 05 березня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та залишити постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 березня 2020 року та додаткову постанову від 05 березня 2020 року в силі.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

М.Д. Горейко

Повний текст ухвали виготовлений 13 жовтня 2020 року.