Дата документу 13.10.2020 Справа № 331/780/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 331/780/20 Головуючий у 1 інстанції Жукова О.Є.
Провадження №22ц/807/2473/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Онищенка Е.А.,

Крилової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2020 року про повернення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Разом із позовною заявою, ОСОБА_1 також подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на вантажний автомобіль «RENAULT PREMIUM 380.19», 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та причіп марки «SCHMITZ SO1» державний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявниці.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, зокрема, заявницею не долучено до заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Виділено ОСОБА_2 вантажний автомобіль «RENAULT PREMIUM 380.19», рік випуску 2006, державна реєстрація 24.04.2018 р., об`єм двигуна 10837, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шассі НОМЕР_3 , та причіп марки «SCHMITZ S01» рік випуску 2000, державна реєстрація 24.04.2018 p., реєстраційний номер НОМЕР_2 , шассі WSMS546 .

Стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну їй частку у спільному майні подружжя в сумі 198289 грн., судовий збір в розмірі 1983,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 800 грн.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про повернення її заяви про забезпечення позову, подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судом її заяву не було розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження, та не було надано заявниці доплатити судовий збір. Крім вказівки сплатити судовий збір, інших недоліків заяви не містить, відповідає змісту та формі, відповідно до ст. 151 ЦПК України. Відсутність арешту на автомобіль дає можливість відповідачу незаконним шляхом позбавитись його, що призведе до неможливості виконання рішення суду.

З огляду на наведене. ОСОБА_1 ,. просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2020 року скасувати, та постановити ухвалу про накладення арешту на вантажний автомобіль «RENAULT PREMIUM 380.19», 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та причіп марки «SCHMITZ SO1» державний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 6 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Відзивів від учасників справи на апеляційну скаргу не надходило, що в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову, а також інші вимоги до неї визначені статтею 151 ЦПК України.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову врегульований статтею 153 ЦПК України, зокрема частиною 9 якої визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Повертаючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вона не відповідає вимогам частини п`ятої статті 151 ЦПК України, а саме не надано документів на підтвердження сплати судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони мають право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен був надати можливість заявниці надати строк для усунення недоліків заяви, зокрема, доплатити судовий збір, є неспроможними, та такими, що не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, оскільки частиною дев`ятою статті 153 ЦПК України визначено, що у разі невідповідності заяви про забезпечення позову вимог статті 151 ЦПК України, зазначена заява повертається заявнику.

Надання судом строку для усунення недоліків заяви про забезпечення позову не передбачено чинним законодавством.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів констатує порушення судом першої інстанції строків розгляду заяви про забезпечення позову, встановлених ч. 1 ст. 153 ЦПК України, однак, вказане порушення не призвело до ухвалення неправильного по суті судового рішення у зв`язку з ненаданням заявником доказів на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а тому судом обґрунтовано повернуто зазначену заяву заявнику у зв`язку з її невідповідністю вимогам частини п`ятої статті 151 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2020 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя вже розглянута по суті, судом ухвалено рішення, а отже питання щодо накладення арешту на автомобіль та причіп відповідача, повинні вирішуватися на стадії виконання судового рішення.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 13 жовтня 2020року.

Головуючий:

Судді: