Справа №: 343/2502/19
Провадження №: 2/0343/67/20
У Х В А Л А

09 жовтня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про долучення до справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у цивільній справі №343/2502/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільно набутого майна,

за участю: позивача-відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача - відповідача - адвоката Бойка А.І.,

В С Т А Н О В И В:

6 грудня 2019 року Долинським районним судом Івано-Франківської області відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна.

Ухвалою суду від 02.03.2020 прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільно набутого майна до спільного розгляду з первісним позовом.

Згідно з ухвалою суду від 02.06.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

16 червня 2020 року розпочато слухання справи по суті.

18 вересня 2020 року від позивача-відповідача ОСОБА_1 надійшло письмове клопотання про долучення до справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Клопотання обгрунтоване тим, що на судовому засіданні, яке відбулося 16.06.2020 виникло питання про відсутність в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, не зважаючи на те, що згідно з рішенням Долинського районного суду від 25 серпня 2005 року за ним визнано право власності на недобудований житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , а 15.03.2016 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області йому було надано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ІФ 33 від 15.03.2016. Він попросив суд зробити перерву в слуханні справи для надання вказаного витягу. Суд зробив перерву до 25.08.2020. До цього, ні він, ні відповідачка, а також свідки не давали жодних пояснень. Суд призначив наступне слухання справи, враховуючи його прохання про перенесення справи на 25.08.2020. У зв`язку з карантином тільки 09.08.2020 він отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності і мав намір 25.08.2020 надати суду та відповідачу, однак 25.08.2020 остання до суду не з`явилася. Усне його прохання долучити до справи і взяти до уваги при розгляді справи витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності суд відмовив, посилаючись на те, що уже були допитані сторони по справі та свідки. Однак, ні він, ні відповідачка та свідки після закінчення попереднього судового засідання пояснень не давали і ухвали про закінчення попереднього засідання він не отримував. Враховуючи вищевказане, для об`єктивного вирішення справи просить прийняти та долучити до справи витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.07.2020.

Позивач - відповідач та його представник в судовому засіданні клопотання підтримали з наведених в ньому підстав.

Відповідачка - позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися.

Даючи оцінку викладеним у клопотанні обставинам, суд зазначає, що такі не відповідають дійсності, є надуманими та спростовуються матеріалами справи, зокрема:

16 червня 2020 року відбулося не попереднє судове засідання, а розгляд справи по суті, в якому відповідно до вимог ст. 222 ЦПК України суд розглядав заяви та клопотання сторін, надавав можливість їх заявити. Після чого перейшов до з`ясування обставин справи, де, як позивач-відповідач ОСОБА_1 та його представник, так і відповідачка-позивачка ОСОБА_2 та її представник, виступили зі вступним словом, визначено порядок дослідження доказів, в судовому засіданні оголошено перерву для виклику свідків, а не для долучення витягу, як про це зазначає сторона позивача-відповідача у своєму клопотанні (а.с.147-149, вступне слово сторін з 10:08:57 год).

Питання про відсутність даних про реєстрацію нерухомого майна підняла під час підготовчого судового засідання сторона відповідача-позивача, зокрема у своїй зустрічній позовній заяві (а.с.62-65), для подання відзиву на яку ОСОБА_1 встановлювався строк, про що свідчить ухвала від 02.03.2020 (а.с.110-111), протокол судового засідання від 02.03.2020 (а.с.112). Таким чином, неправдивими є твердження ОСОБА_1 та його представника про те, що таке питання виникло у судовому засіданні 16.06.2020.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 та його представник брали участь у всіх засіданнях на стадії підготовчого провадження та були присутні в судовому засіданні 02.06.2020, коли було вирішено питання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду (а.с. 143-144, 145).

Щодо протокольної ухвали суду від 14.09.2020, в якій вирішувалося питання долучення вищевказаного витягу, то в його задоволенні було не відмовлено, а залишено без розгляду за пропуском строку його подання та роз`яснено ОСОБА_1 і його представнику - адвокату Бойку А.І. порядок його подачі відповідно до вимог законодавства (шляхом заявлення клопотання про поновлення строку, обґрунтування причин його пропуску та на якій стадії це можна зробити), що вбачається зі змісту протоколу судового засідання за 14.09.2020 (а.с.155) та його звукозапису. Тому твердження сторони позивача-відповідача з даного приводу у клопотанні також є перекрученими, неправдивими та свідчать про неналежне надання адвокатом професійної правничої допомоги і введення в оману свого довірителя щодо дій суду.

Даючи правову оцінку клопотанню, суд керується вимогами ЦПК України, а саме:

відповідно до положень ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Всупереч вищеописаним вимогам цивільного процесуального закодавства, позивач-відповідач не подав доказ, який в даний час просить долучити, разом з позовною заявою, після подання зустрічного позову та встановлення йому строку для подання додаткових доказів, не повідомив суд письмово про неможливість його подання у встановлені строки, не заперечив проти закриття підготовчого провадження за наявними доказами та не клопотав і про долучення вищевказаного витягу до початку розгляду справи по суті.

Крім того, ним не дотримано вимог ч. 9 ст. 83 ЦПК України, зокрема не надано доказів про направлення чи вручення витягу, який він просить долучити до справи, заздалегідь іншій стороні.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За ч. 2 ст. 222 ЦПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідно до вимог статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Таким чином, суд, вислухавши клопотання сторони позивача, вивчивши його зміст та матеріали справи, приходить до висновку, що обставини, зазначені в ньому, не відповідають дійсності, є перекрученими та неправдими, клопотання подане з порушенням вищеописаної процедури, письмовий доказ позивач - відповідач просить долучити після закінчення строку на його подання, при цьому клопотання про поновлення такого строку не заявляє та не обґрунтовує неможливість його подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього.

За таких обставин, клопотання, подане з порушенням вищеописаних вимог законодавства та після закінчення процесуальних строків, за відсутності клопотання про їх поновлення, слід залишити без розгляду.

При цьому, суд звертає увагу, що залишення без розгляду відповідного клопотання та доказу не позбавляє сторону можливості заявити його повторно в межах даної справи з дотримання вищеописаних вимог законодавства.

Суд, відповідно до ст. 241 ЦПК України, після з`ясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами надасть сторонам та іншим учасникам справи можливість дати додаткові пояснення, які можуть доповнити матеріали справи та заявити додаткові клопотання.

Таким чином, залишення без розгляду клопотання не є обмеженням права позивача-відповідача на доступ до правосуддя та подання всіх доказів, в тому числі і з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суду з прав людини в своєму рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02, пункт 27) зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, встановлюючи певні строки для подання доказів та конкретні вимоги до змісту та форми клопотань, Цивільний процесуальний кодекс України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання цих вимог учасниками справи на стадії їх вирішення.

На підставі викладеного, ст. 222 ЦПК України, та керуючись ст. 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання ОСОБА_1 про долучення до справи за його позовом до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільно набутого майна витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у цивільній справі №343/2502/19, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич