ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3187/20 Справа № 199/3199/19 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Петешенкової М.Ю., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря судового засідання - Літвінової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що 28 серпня 2018 року на нього в результаті неприязних стосунків здійснив напад його сусід ОСОБА_2 , в результаті якого позивач отримав тілесні пошкодження середньої та легкої тяжкості, що підтверджується Актом судово-медичного обстеження, в якому встановлено, що під час обстеження позивача виявлено тілесне ушкодження у вигляді: а) садна лівого колінного суглобу, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки; б) закритого уламкового перелому основної фаланги 5-го пальця лівої кисті зі зміщенням уламків - відноситься до середньої тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

В результаті завданих пошкоджень позивач перебував на лікарняному з 30 серпня 2018 року по 28 вересня 2018 року та не мав змоги працювати.

В результаті завданих відповідачем тілесних пошкоджень позивач отримав перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кисті зі зміщенням уламків. Після отриманих пошкоджень, позивачу була накладена гіпсова пов`язка, однак після її зняття перелом зрісся зі зміщенням, що призвело до того, що він відчуває постійний біль в руці та не може поворухнути пальцем без відчуття болю. У зв`язку з вказаними пошкодженнями, позивач звертався за консультацією до лікаря-ординатора, за прийом у якого сплатив 330,00 грн.

За результатом консультації лікаря позивачу показано оперативне втручання та для проведення медичної операції, він звернувся до приватного лікувального закладу ТОВ «Ендотехномед» за консультацією спеціаліста, до йому було встановлено діагноз: зрощений зі зміщенням перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кисті; показано оперативне лікування в обсязі: остеотомія основної фаланги 5-го пальця лівої кисті, МОС пластиною та було видано Довідку №22/03- 1 від 22 березня 2019 року, в якій зазначено, що вартість лікування становить 22 000,00 грн.

За даними запису в трудовій книжці позивача в момент завдання ушкодження здоров`ю він не працював, та 20 вересня 2018 року позивач працевлаштувався, а тому, на переконання позивача, за період з 30 серпня 2018 року по 20 вересня 2018 року втрати заробітку підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Позивач також вказує, що він має на утриманні родину (дружина та двоє дітей 2006 р.н. та 2018 р.н.), його дружина перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років та годувала дитину грудним молоком, та у зв`язку з тим, що позивач не міг працювати та утримувати родину, дружина була змушена вийти на роботу достроково.

На переконання позивача, діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у: фізичному болю та стражданнях, які позивач зазнав в результаті пошкодження його здоров`я з боку відповідача; у фізичному болю та стражданнях, які позивач зазнає на теперішній час, оскільки він відчуває постійний біль у руці, не може поворухнути пальцем без відчуття болю; в душевних стражданнях через приниження, яке позивач отримав в результаті отриманих травм від відповідача; в душевних стражданнях, у зв`язку з необхідністю тривалий час знаходитися вдома та не мати можливість утримувати родину; в душевних стражданнях через те, що дружина позивача була вимушена достроково вийти працювати та припинити годувати дитину грудним молоком, через що дитина стала неспокійною та вередливою, оскільки звикла бути постійно з матір`ю, однак мати була вимушена працювати для того, щоб замість позивача заробити родині на життя; в душевних стражданнях через порушення нормальних життєвих стосунків з оточуючими людьми, оскільки позивач знаходився вдома та не міг проводити час з друзями та рідними. Крім того, він повинен витрачати час на додаткові обстеження, візити до лікарів, що також порушує його нормальні життєві зв`язки.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь, матеріальну шкоду у розмірі 25 208, 9 грн, моральну шкоду у розмірі 100 000 грн та судові витрати (а.с.2-5).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовлено (а.с.207-213).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів з боку відповідача.

Зазначає, що судом першої інстанції застосовано норму, яка не підлягає застосуванню, оскільки позов подано з вимогою відшкодування шкоди, завданої не в результаті вчинення злочину, а в результаті ушкодження здоров`я (а.с.216-218).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі акта судово-медичного обстеження №2600 від 29 серпня 2018 року за результатами судово-медичного обстеження гр. ОСОБА_1 (яке відбувалося на підставі направлення №98 чергового АНД ВП від 28.08.2018 р.) виявлені в нього тілесні ушкодження у вигляді садна лівого колінного суглобу відносяться до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки (а.с. 20-22).

Разом з тим, згідно з цим актом за своїм характером виявлене у нього тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому основної фаланги 5-го пальця лівої кисті зі зміщенням уламків - відноситься до середньої тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

Позивач отримував медичну допомогу у зв`язку з виявленими тілесними ушкодженнями (а.с. 23-25).

На підставі висновку спеціаліста судово-медичного експерта №2597 29 серпня 2018 року виявлені у ОСОБА_2 тілесні ушкодження відносяться до незначних тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (а.с. 74-75).

Відповідно до витягу з ЄРДР від 06 вересня 2018 року, 05 вересня 2018 року до АНД ВП надійшла заява від ОСОБА_2 , в якій він просить вжити заходи до свого сусіда ОСОБА_1 , який 28 серпня 2018 року близько 19.00 год. в під`їзді буд . АДРЕСА_2 спричинив тілесні ушкодження заявникові (ЖЕО 31000) (а.с. 63).

Постановою начальника СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області закрито кримінальне провадження на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК у зв`язку відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 106).

Відмовляючи у задоволенні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звернення з таким позовом в порядку цивільного судочинства можливо лише за наявності підстав, визначених ч. 7 ст. 128 КПК України (тобто особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства). Втім, підстави, передбачені ч. 7 ст. 128 КПК України при розгляді даної цивільної справи не встановлені. Звернення позивача до суду із таким позовом є передчасним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним кодексом і відповідними законами України.

Право на судовий захист передбачається ст.55 Конституції України

Правовідносини виникли між учасниками справи із відшкодування шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Такий порядок визначений КПК України: за ст. 128 (ч. 1) КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові.

У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

За ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

За наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заданої в результаті кримінального правопорушення, має бути поданий у порядку, визначеному ч. 1 ст. 128 КПК України (тобто у кримінальному провадженні), а звернення з таким позовом в порядку цивільного судочинства можливо лише за наявності підстав, визначених ч. 7 ст. 128 КПК України (тобто особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства). Втім, підстави, передбачені ч. 7 ст. 128 КПК України при розгляді даної цивільної справи не встановлені.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: