ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1357/20 Справа № 199/6103/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буделектродсервіс» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні власністю та виселення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ТОВ «Буделектродсервіс» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ТОВ «Буделектродсервіс» посилалися на те, що будівля гуртожитку по АДРЕСА_1 належить ТОВ «Буделектродсервіс» відповідно до свідоцтва про право придбання об`єкта нерухомого майна з аукціону від 29 листопада 2002 року, виданого на підставі акту про продаж з аукціону будівлі гуртожитку, що знаходиться у стадії реконструкції під житловий будинок, затвердженого заступником начальника Жовтневої ДПІ міста Дніпропетровська Кизима В.В., та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Руденко В.А., реєстровий №1782. Право колективної власності на будівлю гуртожитку, що знаходиться у стадії реконструкції під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ТОВ «Буделектродсервіс» згідно з реєстраційним посвідченням на об`єкт нерухомого майна від 11 грудня 2002 року, виданим КП ДБТІ Дніпропетровської обласної ради. Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 раніше фактично займала житлове приміщення на третьому поверсі в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 . Документи, що підтверджують право ОСОБА_1 на користування зазначеним житловим приміщенням, у ТОВ «Буделектродсервіс» відсутні. Особовий рахунок на житлову площу в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 , що знаходиться у стадії реконструкції під житловий будинок, на ім`я відповідача не відкривався, житлове приміщення позивачем їй у користування не надавалось. До TOB «Буделектродсервіс» з питань оформлення житла, реєстрації в ньому, відкриття особових рахунків ОСОБА_1 не зверталася, за спожиті житлово-комунальні послуги відповідач не сплачує. Під час передачі гуртожитку від попереднього власника ПП «Карадаг» документів, що підтверджували б право ОСОБА_1 на користування житловим приміщенням в гуртожитку, до TOB «Буделектродсервіс» не передавались. ОСОБА_1 із 2014 року не проживає та не користується житловою кімнатою, про що були складені акти від 24 листопада 2017 року, 12 жовтня 2017 року, 16 квітня 2019 року про непроживання її в гуртожитку. Відповідач не сплачує за спожиті житлово-комунальні послуги, проте зачинила двері одного з житлових приміщень гуртожитку, що перешкоджає власнику доступ до цього приміщення. ОСОБА_1 із 2014 у житловому приміщенні в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 не проживає, однак зареєстрована за даною адресою, перешкод у користуванні житлом їй не чиняться. На підставі викладеного, ТОВ «Буделектродсервіс» просили суд усунути перешкоди у користуванні власністю житловим приміщенням в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням, а також усунути перешкоди ТОВ «Буделектросервіс» у користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_1 із даного житлового приміщення.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Буделектродсервіс». Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 . В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Буделектродсервіс» () 551 грн. 20 коп. Стягнуто із ТОВ «Буделектродсервіс» (), 1921грн. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 13 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Буделектродсервіс», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Буделектродсервіс» просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, будівля гуртожитку по АДРЕСА_1 належить ТОВ «Буделектродсервіс» відповідно до свідоцтва про право придбання об`єкта нерухомого майна з аукціону від 29 листопада 2002 року, виданого на підставі акту про продаж з аукціону будівлі гуртожитку, що знаходиться у стадії реконструкції під житловий будинок, затвердженого заступником начальника Жовтневої ДПІ міста Дніпропетровська Кизима В.В., та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу В.А. Руденко, реєстровий №1782 (т.1 а.с.12).

Право колективної власності на будівлю гуртожитку, що знаходиться у стадії реконструкції під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ТОВ «Буделектродсервіс» згідно з реєстраційним посвідченням на об`єкт нерухомого майна від 11 грудня 2002 року, виданим КПДБТІ Дніпропетровської обласної ради (т.1 а.с.11).

У позовній заяві позивач зазначав, що документи, що підтверджують право відповідача ОСОБА_1 на користування житловим приміщенням в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 , що знаходиться у стадії реконструкції під житловий будинок, у ТОВ «Буделектродсервіс» відсутні. Особовий рахунок на житлове приміщення в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 , на ім`я відповідача не відкривався, житлове приміщення позивачем їй у користування не надавалось. Відповідач ОСОБА_1 більше трьох років не проживає та не користується житловим приміщенням, її особисті речі відсутні, про що були складені акти від 12 жовтня 2017 року, 24 листопада 2017 року та 16 квітня 2019 року про непроживання в гуртожитку. За надані житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 не сплачує.(т.1 а.с.20, 21, 175-180, 186).

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Буделектродсервіс», суд першої інстанції послався на їх доведеність та обґрунтованість в частині визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 , та на безпідставність позовних вимог в частині виселення, оскільки позивач зазначає, що відповідач не проживає у житловій кімнаті, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належить прав володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Регулювання відносин з користування гуртожитками пов`язане із спеціальним правовим статусом цього житла.

Вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід з`ясовувати, крім інших питань, і підстави вселення в гуртожиток.

Якщо гуртожиток надано у зв`язку із роботою, слід з`ясовувати вид трудового договору, за яких підстав він був припинений, маючи на увазі, що згідно зі ст.132 ЖК УРСР без надання іншого житлового приміщення можуть бути виселені сезонні, тимчасові працівники, які припинили роботу, особи, які працюють за строковим трудовим договором, а також інші працівники, які звільнилися за власним бажанням без поважних причин, або звільнені за порушення трудової дисципліни чи вчинення злочину.

Відповідно до ст.125 ЖК УРСР при припиненні трудового договору з інших підстав вони можуть бути виселені лише з наданням іншого житлового приміщення.

Відповідно до вимог ст.ст. 127, 128, 129 ЖК УРСР гуртожитки використовуються для тимчасового проживання осіб в період їх роботи або навчання. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету, на підставі якого особі видається спеціальний ордер, який являється єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Відповідно п. 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української PCP від 3 червня 1986 року N208, гуртожитки призначаються лише для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання.

Встановлено, будівля гуртожитку по АДРЕСА_1 належить ТОВ «Буделектродсервіс» відповідно до свідоцтва про право придбання об`єкта нерухомого майна з аукціону від 29 листопада 2002 року, виданого на підставі акту про продаж з аукціону будівлі гуртожитку, що знаходиться у стадії реконструкції під житловий будинок, затвердженого заступником начальника Жовтневої ДПІ міста Дніпропетровська Кизима В.В., та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу В.А. Руденко, реєстровий №1782 (т.1 а.с.12).

Право колективної власності на будівлю гуртожитку, що знаходиться у стадії реконструкції під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ТОВ «Буделектродсервіс» згідно з реєстраційним посвідченням на об`єкт нерухомого майна від 11 грудня 2002 року, виданим КПДБТІ Дніпропетровської обласної ради (т.1 а.с.11).

Судом встановлено, відповідач ОСОБА_1 не перебувала та не перебуває у трудових відносинах ні з ПП «КАРАДАГ», ні з ТОВ «Буделектродсервіс».

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач ТОВ «Буделектродсервіс» посилалися на те, що особовий рахунок на житлову площу в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 , що знаходиться у стадії реконструкції під житловий будинок, на ім`я відповідача не відкривався, житлове приміщення позивачем їй у користування не надавалось, за спожиті житлово-комунальні послуги відповідач не сплачує, із 2014 року не проживає та не користується житловою кімнатою (т.1 а.с.4-6, 175-180).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається відповідач ОСОБА_1 , на підставі рішення Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська від 14 жовтня 1988 року №659/3 «Про прийняття на квартирний облік», була прийнята на квартирний облік, як молодий спеціаліст пільгової черги з правом першочергового надання житлової площі у звязу із проживанням у гуртожитку по АДРЕСА_1 . Працює по розподілу молодих спеціалістів у продторгу Жовтневого району (т.2 а.с.46).

Згідно довідки №02.03-12/5483 від 12 травня 2017 року про реєстрацію місця проживання особи відповідач ОСОБА_1 з 19 грудня 1991 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується наданою копією паспорту відповідача (т.1 а.с.46, 84).

Таким чином, на час придбання позивачем будівлі гуртожитку 29 листопада 2002 року, відповідач була зареєстрована у вказаному гуртожитку.

З матеріалів справи вбачається на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок НОМЕР_2 на опалення на житлове приміщення в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.242).

Із наданих копій квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 сплачує кошти за надання комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.251, 252, т2 а.с.40-44).

З акту обстеження умов проживання, складеного Управлінням-службою у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради №02/2772 від 21 червня 2019 року вбачається, що житлове приміщення кімната №44 розташоване на 3 поверсі 5 поверхового будинку, складається з 1 кімнат: спальня кімната (туалет та кухня загальні на поверсі), опалення відсутнє, кімната облаштована два дивана, стіл, шафа для одягу та особистих речей (т.2 а.с.53).

Встановлено, кімната № НОМЕР_3 у гуртожитку по АДРЕСА_1 є єдиним житлом відповідача ОСОБА_1 , відповідач зареєстрована, та користується вказаним жилим приміщенням, сплачує за надані комунальні послуги.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що реєстрація відповідача у жилому приміщенні гуртожитку та вселення відповідача у спірну кімнату було незаконним, а виселення відповідача, зареєстрованого у спірному приміщенні, відповідає вимогам закону, не порушує конституційних прав відповідача на житло.

Доводи позивача стосовно того, що відповідач тривалий час не проживає у кімнаті гуртожитку, не користується жилим приміщенням, та не сплачує за надані комунальні послуги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Буделектродсервіс».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буделектродсервіс» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні власністю та виселення - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Буделектродсервіс» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні власністю та виселення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді