ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м.Херсон

Номер справи: 766/3005/20

Номер провадження: 22-ц/819/704/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Лігінович Наталі Степанівни, яка діє від імені ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 24 лютого 2020 року у справі за заявою Лігінович Наталі Степанівни , подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, відповідачі: Компанія «Бінарта Корпорейшн», Компанія «Салюта Шиппінг Лімітед»,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лігінович Наталя Степанівна, звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на т/х «Svetoslava» (номер ІМО 8863343, прапор Панама), що перебуває на території Херсонської верфи Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт-Мерітайм Групп» (73000, м.Херсон, Карантинний острів,1) та належить компанії «Saluta Shipping Limited».

Заява обґрунтована тим, що 24.06.2019 року між ОСОБА_1 та Компанією «Бінарта Корпорейшн» укладено трудовий договір моряка, згідно умов якого з 24.06.2019 року по 21.12.2019 року ОСОБА_1 працював електромеханіком на т/х «Svetoslava», ІМО 8863343 із заробітною платою 1300 доларів США на місяць.

Заявник зазначив, що 21.12.2019 року від уповноваженого представника Компанії «Бінарта Корпорейшн» йому надійшов гарантійний лист, відповідно до якого компанія зобов`язалась сплатити заборгованість протягом двох місяців, однак станом на 21.02.2020 року він заробітну плату не отримав. На час звернення до суду із заявою про забезпечення позову заборгованість за заробітною платою склала 3923,77 доларів США.

20.02.2020 року заявнику стало відомо, що у Компанії «Салюта Шиппінг Лімітед», яка є власником т/х «Svetoslava», завершується митний режим переробки судна на території України і після завершення якого судно « Svetoslava » залишить територію України 28.02.2020 року. При цьому, відповідно до п. п) ч. 1 ст. 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952 року, вимога щодо заробітної плати капітанів, офіцерів та екіпажу є морською вимогою, в зв`язку з чим заявник зазначив, що відповідальним за морською вимогою є власник судна - Компанія «Салюта Шиппінг Лімітед», що підтверджується копією сертифікату про реєстрацію судна під прапором Панами за № 49615-18.

Посилаючись на ч. 3 ст. 151, ч.ч. 1-3ст.152 ЦПК України ОСОБА_1 вказав, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, з огляду на відсутність у відповідача на території України представництва та іншого майна, при цьому застосування заявлених заходів забезпечення позову є співмірними позовним вимогам та ефективним способом захисту його прав.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 лютого 2020 року заяву Лігінович Наталі Степанівни , подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, відповідачі: Компанія «Бінарта Корпорейшн», Компаня Салюта Шиппінг Лімітед - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі адвокат Лігінович Наталя Степанівна, яка діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказану ухвалу суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Відповідно до п. m ч. 1 ст. 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10 травня 1952 року, ратифікованої Законом України від 07 вересня 2011 року (далі - Конвенція), морська вимога означає вимогу, що виникає, зокрема, із заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу.

Згідно ч. 2 ст. 1 Конвенції арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 3 Конвенції якщо у випадку договору оренди судна з передачею володіння фрахтувальнику фрахтувальник, а не зареєстрований власник несе відповідальність щодо морської вимоги, яка стосується цього судна, позивач може накласти арешт на таке судно чи на будь-яке інше судно, що належить такому фрахтувальникові, з дотриманням положень цієї Конвенції, але жодне інше судно, що належить зареєстрованому власникові, не може бути піддано арештові у зв`язку з такими морськими вимогами. Положення цього пункту застосовуються до будь-якого випадку, коли особа, яка не є зареєстрованим власником судна, є відповідальною щодо морської вимоги, яка стосується цього судна.

Відповідно до ст. 41 Кодексу торговельного мореплавства України (далі - КТМ України) арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження в його пересуванні, що здійснюються для забезпечення морських вимог, зазначених у статті 42 цього Кодексу, під час перебування судна в морському порту України. Арешт не включає заходів, що здійснюються для виконання рішень суду чи господарського суду, що набрали чинності.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 КТМ України будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла, або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

Як роз`яснено п.п. 4, 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 658/2197/18.

З матеріалів прави вбачається, що згідно повідомлення капітана Херсонського морського порту № 6/14-1/05-20 від 21.02.2020 року, т/х «Svetoslava», прапор Панама, ІМО 8863343, 13 серпня 2019 року прибув до порту Херсон для ремонту на ХСЗ, ТОВ «СМГ», де і знаходиться до теперішнього часу (а.с. 8).

Згідно заяви вих. № 1146 від 26.12.2019 року строк переробки судна - до 28.02.2020 року (а.с. 17).

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що трудовий договір укладено з Компанією «Бінарта Корпорейшн» - фрахтувальником судна, на яке просить накласти арешт. При цьому, заявник зазначає про існування у Компанії «Бінарта Корпорейшн» заборгованості за його заробітною платою в сумі 3923,77 доларів США (а.с. 2-3).

На підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_1 надав копію гарантійного листа вих. 12/1 від 21.12.2019 року, підписаного уповноваженим представником Компанії «Бінарта Корпорейшн» Молчановим М.А. про те, що Компанія «Бінарта Корпорейшн» в особі уповноваженого представника Молчанова М.А. зобов`язалась виплатити заборгованість по заробітній платі електромеханіку т/х «Svetoslava» ОСОБА_1 в розмірі 3923,77 доларів США протягом наступних двох місяців (а.с. 9).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні документи про те, що Молчанов М.А. , який видав гарантійний лист, є офіційним представником Компанії «Бінарта Корпорейшн» станом на дату видачі такого листа.

Згідно умов універсального тайм-чартеру власник судна - Компанія «Салюта Шиппінг Лімітед» не несе відповідальність та не має обов`язку оплачувати заробітну плату членам екіпажу (а.с. 32-39).

Також немає документального підтвердження, що Компанія «Бінарта Корпорейшн» на момент вирішення питання про забезпечення позову є фрахтувальником, оскільки договір укладено 26 червня 2015 року на 12 місяців (а.с. 30-31).

Окрім того, в паспорті моряка є тільки відмітка про наймання ОСОБА_1 , а відомостей про закінчення контракту 21.12.2019 року - немає. Запис в паспорті моряка про найм завіряється підписом капітана або судновласника із відповідною печаткою, однак запис в паспорті моряка ОСОБА_1 завірений печаткою ПП «Мальтімарін», чиї повноваження не підтверджені (а.с. 43).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на т/х «Svetoslava» (номер ІМО 8863343, прапор Панама), яке належить компанії «Saluta Shipping Limited», оскільки в межах наданих заявником матеріалів неможливо встановити, що між ОСОБА_1 та Компаніями «Бінарта Корпорейшн», «Салюта Шиппінг Лімітед» дійсно виник спір щодо заробітної плати за трудовим договором та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду про відсутність підстав для забезпечення позову та позбавлені правового обґрунтування.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду як така, що відповідає нормам процесуального права підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Лігінович Наталі Степанівни, яка діє від імені ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 лютого 2020 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова