РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/11221/20,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, Науково-виробниче об"єднання "Потенціал-ЕКО",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, Науково-виробничого об"єднання "Потенціал-ЕКО" про стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, Науково-виробничого об"єднання "Потенціал-ЕКО" з подальшим його уточненням, в якому просить стягнути з НВО "Потенціал - ЕКО" 568010,64 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу, сплативши з цієї суми податок до Пенсійного фонду на персоніфікований рахунок за період з 19.11.2002 року по 11.12.2007 року; стягнути з НВО "Потенціал - ЕКО" моральну шкоду в сумі 50000 грн..

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Рівненського міського суду від 23 травня 2005 року його поновлено на роботу в ДП НВО "Потенціал - ЕКО", на посаду начальника матеріально-технічного постачання, та виплачено за рахунок власника підприємства середній заробіток за час вимушеного прогулу з компенсацією, та індексацією в сумі 7532,76 грн. за період з 19.11.2002 по 23.05.2005. Стягнуто ДП НВО "Потенціал - ЕКО" 1042,73 грн. заборгованості по зарплаті станом на 19.11.2002 та 300 грн. оплати праці адвоката. Заборгованість по заробітній платі і оплата праці адвоката йому були виплачені. Рівненським міським судом був виданий виконавчий лист в частині поновлення на роботі, а в частині середнього заробітку ні, пояснили, що коли поновиться на роботі, то буде виписаний другий виконавчий лист, проте рішення і до тепер не виконано.

31 грудня 2004 року ФДМУ України, передав цілісний майновий комплекс НВО "Потенціал - ЕКО" в оренду. Підприємство створене Міністерством освіти і науки України, тому була зроблена заміна боржника рішенням Рівненського міського суду і відкрите виконавче провадження в Департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. За час з липня 2008 року по червень 2019 була просто імітація виконання рішення Рівненського міського суду всіма інстанціями, до яких він звертався на рівні відписок. Так як поновлення на роботі не відбулось і пройшло вже майже 15 років, зараз є можливість виконати рішення Рівненського міського суду в повному обсязі. Підприємство веде господарську діяльність і в підпорядкуванні Регіонального відділення Фонду державного майна України, який призначив в. о. директора.

Ухвалою Рівненського міського суду від 27 січня 2020 року, яка залишена Рівненським апеляційним судом без змін, поновлено строк пред"явлення виконавчого документа та замінено боржника у виконавчому провадженні з Міністерства освіти і науки України на НВО "Потенціал - ЕКО". 11 березня 2020 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гаврилюк Н.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61488325, та виконання відкладається із-за карантину.

Вказує, що за 15 років суттєво змінилась як мінімальна, так і середня заробітна плата, у зв"язку з чим, просить взяти до уваги офіційну довідку Головного управління статистики у Рівненській області за №14-12/2103-20 від 09.07.2020 про середньомісячну заробітну плату штатного працівника з січня по травень 2020 року, що становить 9356 грн.. За весь час розгляду справи в суді і в очікуванні виконання рішення суду до грудня 2007 року, він брав позики, брав в борг в знайомих людей, щоб утримувати малолітню дитину і самому фізично існувати, моральні муки і психологічний стан був близький до скоєння суїциду, у зв"язку з чим, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50000 грн..

25 серпня 2020 року представником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області подано відзив на позовну заяву (вх.№39884/20), в якому просили відмовити в задоволенні позову.

26 серпня 2020 року позивачем подано відповідь на відзив Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області (вх.№40402/20).

24 вересня 2020 року представником Науково-виробничого об"єднання "Потенціал-ЕКО" подано відзив на позовну заяву (вх.№45058/20), в якому просила доводи, викладені в позовній заяві до уваги не приймати як безпідставні.

Ухвалою суду від 16 липня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02 вересня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити.

Представник відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача НВО "Потенціал-ЕКО" в судове засідання не з"явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Проте їх позиція висловлена у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши виступи учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. ч. 1 та 3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено початок строку для виконання судового рішення, яке підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його проголошення. Підставою для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Викладені норми вказують на те, що визнане судом право працівника на поновлення на роботі має приватний характер, тому що воно не може бути реалізовано без волевиявлення цього працівника

У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки ( стаття 236 КЗпП України).

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 1 липня 2015 року у справі № 6-435цс15, за змістом норми статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати не видання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Отже, підставою для застосування положень ст.236 КЗпП України є невиконання власником без поважних причин рішення про поновлення на роботі .

Щодо розрахунку середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 19.11.2002 по 11.12.2007 роки, здійснений позивачем на підставі довідки Головного управління статистики у Рівненській області за №14-12/2103-20 від 09.07.2020, якою встановлено середньомісячну заробітну плату штатного працівника з січня по травень 2020 року в розмірі 9356 грн., то суд зазначає насупне.

Відповідно до ч. 1ст. 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Формула для визначення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні передбачена у п.п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, і є наступною: розмір середньоденної заробітної плати помножений на кількість робочих днів затримки розрахунку. Середньоденна заробітна плата визначається так: сума зарплати за 2 місяці, що передують події, з якою пов"язана виплата, поділена на кількість відпрацьованих робочих днів за 2 місяці, що передують події, з якою пов"язана виплата.

Абз. 1 п. 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. (Абзац перший пункту 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №1398 від 30.07.1999 року).

В зв"язку з цим, суд не приймає до уваги розрахунок позивача, наведений ним у своєму позові, адже він здійснений виходячи із середньомісячної заробітної плати штатного працівника по Рівненській області у січні-травні 2020 року, які не є ані останніми двома календарними місяцями, що передують його звільненню, ані попередніми до таких двох календарних місяців двома місяцями роботи позивача у ДП НВО "Потенціал-ЕКО".

Так, судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2005 року поновлено ОСОБА_1 на роботу на посаду начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП НВО "Потенціал-ЕКО" з виплатою йому за рахунок власника підприємства середній заробіток за час вимушеного прогулу з компенсацією та індексацією в розмірі 7532,76 грн. за період з 19.11.2002 по 20.05.2005 роки. Стягнуто з ДП НВО "Потенціал-ЕКО" на користь ОСОБА_1 1042,73 грн. заборгованість по зарплаті станом на 19.11.2002 року. Зазначене рішення набрало законної сили.

Позивач звертаючись із вказаним позовом, просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.11.2002 року по 11.12.2007 року у зв`язку із невиконання рішення суду про поновлення його на роботі.

Згідно Статуту ДП НВО "Потенціал-ЕКО", який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, ДП НВО "Потенціал-ЕКО" створено на підставі наказу Міністерства освіти України №122 від 28.04.1994. Підприємство відповідає за результати своєї діяльності перед МОН України та керується наказами Міністерства.

Тобто, на момент звільнення ОСОБА_1 власником ДП НВО "Потенціал-ЕКО" було МОН України.

Ухвалою Рівненського міського суду від 01 липня 2005 року замінено сторону виконавчого провадження щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплати йому за рахунок власника середнього заробітку за час вимушеного прогулу із ДП НВО "Потенціал- ЕКО" на МОН України.

Таким чином, обов`язок поновити ОСОБА_1 на роботі та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.11.2002 року по 11.12.2007 року виник саме у МОН України, як власника ДП НВО "Потенціал-ЕКО", про що вказано у рішенні Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2005 року.

Положеннями частин 1 та 2 статті 51 ЦПК України встановлено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у справі співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, така обставина підлягає доказуванню, оскільки позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 статті 51 ЦПК України передбачено, що про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Виходячи із норм процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред"явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати до участі у справі співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред"явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Ч.4 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд зберігаючи об"єктивність і неупередженість, роз"яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов"язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Суд у силу покладених на нього процесуальним законом повноважень позбавлений можливості самостійно визначити суб"єктний склад учасників справи, проте встановивши, що у справі не залучено усіх суб"єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачі, суд відмовляє у позові з цих підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суди повинні враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред"явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги за період з 19.11.202 року по 11.12.2007 року, належним відповідачем до 2020 року (до заміни правонаступника) було саме МОН України, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити так як вони заявлені до неналежного відповідача.

Позовні вимоги щодо відповідачів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, Науково-виробничого об"єднання "Потенціал-ЕКО" можуть бути заявлені позивачем після правонаступництва, а саме з лютого 2020 року.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, п.3 Розділ ХII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, Науково-виробничого об"єднання "Потенціал-ЕКО" про стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

відповідачі - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, м.Рівне, вул.16 Липня, 77, , Науково-виробниче об"єднання "Потенціал-ЕКО", м.Рівне, вул.Київська, 106, .

Повне судове рішення складене 13 жовтня 2020 року.

Суддя -