г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3005/19
Номер провадження 2/213/143/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання - Шрам В.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Перекопська Оксана Олександрівна, про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати поважною причину пропуску нею строку для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування пред`явлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У померлої ОСОБА_2 був син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я якого баба за життя склала заповіт. Однак ОСОБА_3 після смерті матері до нотаріальної контори не звернувся і спадщину за заповітом в виді вищевказаної квартири не прийняв. На день відкриття спадщини він не був зареєстрованим за адресою проживання матері. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 теж помер. Позивач є його донькою, а отже онукою ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 заповіту не залишилося, спадщину ніхто не приймав, хоч позивач та її син ОСОБА_4 , 2009 року народження, на час смерті ОСОБА_3 були зареєстровані разом з ним за однією адресою.

Позивач тривалий час вважала, що її батько за життя прийняв спадщину після своєї матері, а її баби ОСОБА_2 , і тільки згодом, вже після смерті батька вона дізналася, що він квартиру у спадок не прийняв і на своє ім`я не оформив. На той час тяжко хворіла її мати на онкозахворювання, позивач доглядала за нею і не мала змоги вирішувати питання стосовно спадщини. Після того, як хвороба вже не загрожувала життю матері, позивач виїжджала за кордон, щоб заробити кошти на продовження лікування матері.

У березні 2019 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом на спадкову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у видачі свідоцтва їй було відмовлено через пропуск строку для прийняття спадщини.

Позивач вважає, що пропустила строк з поважних причин, а тому звернулася до суду за його поновленням.

Ухвалою від 17.09.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Підготовче провадження у справі закрито ухвалою від 17.10.2019 та справу призначено до судового розгляду.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, відзив на позов не надав, при цьому надав заяву про розгляд справи за без участі представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду /а.с.43, 71/.

Належним чином повідомлена третя особа Приватний нотаріус Перекопська О.О. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності /а.с.52, 59, 65/.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила задовольнити. Пояснила, що інших спадкоємців, крім сина спадкодавця - її батька ОСОБА_3 після смерті бабусі немає, останній не скористався правом на прийняття спадщини за заповітом, який на нього залишила мати, про що нікого не повідомив, а тому в зв`язку з викладеними в позові обставинами вважає причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори поважними, та просить позовні вимоги задовольнити.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні 26.02.2020 суду пояснила, що знайома з позивачем, їй відомо, що у позивача дуже тяжко хворіє мати, а тому позивач працювала за кордоном, щоб заробити кошти і допомагати їй з лікуванням, тому і пропустила строк для прийняття спадщини.

Вислухавши позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується наданою позивачем суду копією свідоцтва про смерть /а.с.7/.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя НОМЕР_1 від 22.03.2010, виданого П`ятою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 535, та на підставі свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_2 від 22.03.2010, виданого П`ятою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 537. Право власності на спадкове майно зареєстровано в БТІ в реєстровій книзі № ЗЗЖ-46, номер запису 46 /а.с.8-10/.

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, ОСОБА_3 є сином померлої ОСОБА_2 /а.с.11/.

20.09.2010 ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1929, яким заповіла належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 /а.с.12-13/.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер /свідоцтво про смерть від 05.05.2016 серія НОМЕР_3 /а.с.14/

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження /а.с.15/.

Даними доказами підтверджуються родинні відносини позивача ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 , оскільки з цих документів вбачається, що ОСОБА_3 був сином спадкодавця ОСОБА_2 , а позивач її внучкою.

Згідно з інформацією Відділу місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у місті ради, позивач ОСОБА_1 із сином ОСОБА_4 , 2099 року народження, була зареєстрована на час смерті ОСОБА_3 за однією з ним адресою: АДРЕСА_2 /а.с.16/.

Наданими позивачем випискою із медичної карти стаціонарного хворого, виписками із історії хвороби, підтверджено, що мати позивача ОСОБА_6 у червні - липні 2016 року проходила лікування, як онкохвора, є інвалідом третьої групи, отримує пенсію по інвалідності /а.с19-22/.

Позивач ОСОБА_1 протягом 2108-2019 років виїжджала за кордон, що підтверджується відмітками в паспорті громадянина України для виїзду за кордон /а.с.23-24/.

Встановлено, що 06.03.2019 адвокат на підставі довіреності звернулася до нотаріуса в інтересах позивача з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , але постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської О.О. у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини /а.с.18/.

Згідно з інформацією, наданою суду на ухвалу про витребування доказів приватним нотаріусом Перекопською О.О., нею була відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , із заявами про прийняття спадщини та про відмову від її прийняття ніхто не звертався, померлою за життя 20.09.2010 - складався заповіт, свідоцтва про право на спадщину не видавалися /а.с.86-107/.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від неї.

Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно за спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1266 ЦК України визначено спадкування за правом представлення. За приписами частини першої цієї статті, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Оскільки син спадкодавця ОСОБА_3 помер, не прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за правом представлення.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 цієї статті якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , почав відлік відповідно з дати її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з врахуванням положень ч.2 ст.1270 ЦК України на день звернення позивача до нотаріуса з відповідною заявою, сплинув.

Аналіз наведених статей ЦК України дає підстави вважати, що оскільки наданими позивачем та зібраними судом доказами встановлено, що син спадкодавця ОСОБА_3 за життя до 05.05.2016 року, тобто в строк понад 2-х років після смерті матері не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отже не прийняв її, у зв`язку з чим, відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, у разі неприйняття ним спадщини, право на спадщину за законом одержує наступна черга спадкоємців, зокрема внучка спадкодавця позивач у справі ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.24) роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому суд враховує, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до ст.1277 ЦК України спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади. На теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою, відповідач в задоволенні позовних вимог не заперечує.

В постанові від 26 вересня 2011 року №6-85цс12 Верховний Суд України висловив свою правову позицію у справі відповідної категорії, де посилаючись на те, що оскільки право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, прийшов до висновку, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим.

Судом встановлено, що позивач, достоменно знаючи про те, що у спадкодавця є син її батько - ОСОБА_3 , на ім`я якого вона залишила заповіт, вважала, що саме він прийняв у спадок належну ОСОБА_2 на праві власності квартиру, у чому довгий час була впевнена. Дізналася вона про те, що ОСОБА_3 спадщину після смерті матері не прийняв, лише у червні 2016 року після того, як батько помер. Через обставини сімейного життя, зокрема тривалу важку хворобу матері ОСОБА_6 , необхідність коштів на її лікування, позивач у 2018-2019 роках виїжджала за кордон, та вже після цього звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті баби, але на той час встановлений законом строк для її прийняття був пропущений.

Ці обставини крім пояснень позивача підтверджуються також поясненнями свідка в судовому засіданні, письмовими доказами, інформацією нотаріуса. Тому суд вважає, що шестимісячний строк звернення з заявою для прийняття спадщини після смерті баби позивачем пропущений з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними обставинами (зокрема неприйняттям сином спадкодавця спадщини після смерті матері, неповідомленням цієї обставини членам своєї сім`ї, зокрема і внучці спадкодавця, хворобою матері позивача). За таких обставин суд приходить до висновку про доцільність захисту прав позивача та визнає причини пропуску нею строку для прийняття спадщини за законом поважними.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини із порядку та строків прийняття спадщини, а також можливості визначення додаткового строку для її прийняття.

З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006), суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню у повному обсязі, так як строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин.

При цьому суд враховує, що територіальна громада про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не заперечує.

З огляду на характер спору, враховуючи, що судовий збір позивачем сплачено в дохід держави, питання про розподіл судового збору судом не вирішується.

Керуючись ст.ст.1261, 1266, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 228-229, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Перекопська Оксана Олександрівна, про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк - два місяці з моменту набрання законної сили цим рішенням, для подання нею до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 ;

Відповідач: Територіальна громада в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради 50026, м. Кривий Ріг, вул. Гірницької Слави, 1;

Третя особа: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопська Оксана Олександрівна - 50026, м. Кривий Ріг, пр. Південний, 26, прим.43.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено в судовому засіданні 01.04.2020.

Повний текст складено 06.04.2020.

Суддя О.М. Нестеренко