Справа № 482/1556/16-ц
Номер провадження 2/482/116/2017

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нова Одеса справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 01.11.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 26525 грн. 87 коп.

02 березня 2017 року заочним рішенням Новоодеського районного суду позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено повністю.

02 квітня 2018 року представником відповідача подано заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення.

Ухвалою Новоодеського районного суду від 15 травня 2018 року заочне рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області № 482/1556/16-ц від 02 березня 2017 року у справі за позовом за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було скасовано, а справу до призначено розгляду в загальному порядку.

На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що 11.10.2013 р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєдналася до «Умов та правил надання банківських послуг», ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку, які разом з заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 11.10.2013 р. (далі Договір) та взяла на себе зобовязання виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Клієнта, що визначено та врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 5000 грн., проте відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, має заборгованість перед банком у розмірі 26525,87 грн., з якої:

- 5000 грн. заборгованість за кредитом;

- 7907,34 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 10701,77 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;

- 2916,76 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

Добровільно заборгованість відповідач не сплачує, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 у своїй заяві про перегляд заочного рішення вказувала, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» визнає частково. Відповідач просила застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення з неї пені, а також врахувати суми які вона сплатила в рахунок погашення заборгованості за кредитом.

Представник відповідача у своїй заяві заперечив можливість застосування позовної давності до вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості по пені посилаючись на те, що згідно п. 3.2.1.5.4. «Умов та правил надання банківських послуг» нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 15 (п`ятнадцяти) років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом, у зв`язку з чим, сторони узгодили, що строк нарахуванння неустойки дорівнює 15 років.

На підтвердження наданого банком раніше розрахунку заборгованості відповідача, представник позивача надав виписку по кредитному рахунку ОСОБА_4 , яка є первинним бухгалтерським документом. Представник позивача зазначив, що вказана виписка повністю підтверджує дані наведені у розрахунку заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, а справу розглядати в його відсутність.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи, її представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутність та про застосуваня строку позовної давності до вимог позивача про стягнення з відповідача пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 11.10.2013 року відповідачем - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (в теперішній час ОСОБА_1 , було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої, відповідач приєдналася до «Умов та правил надання банківських послуг» (далі Умови), ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом складають Договір банківського обслуговування б/н від 11.10.2013 року та взяла на себе зобов`язання виконувати умови Договору.

Згідно п. 3.2.1.1.1, п. 3.2.1.1.8 «Умов та правил надання банківських послуг», кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - «Кредит») надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і Клієнта. Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або вбудь-якій іншій формі - далі «Угода»).

У відповідності до п. 3.2.1.1.6 «Умов та правил надання банківських послуг», ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

З наведеного видно, що сторони уклали договорі у формі договору приєднання.

Так згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 2. ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.

За вищевказаним договором, відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і клієнта ) системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, sms повідомлення або інших), що встановлено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Умовами передбачено, що для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована відсоткова ставка, яка залежить від строку існування непогашеного залишку по кредиту.

Так згідно п. 3.2.1.4.1. Умов передбачено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Згідно п. 3.2.1.4.1.1. Умов за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25 -го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1 -го до 20 -го (включно) числа поточного місяця або до 25 -го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21- го до кінцевого числа поточного місяця (далі - « період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню » ), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі, 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Згідно п. 3.2.1.4.1.2. Умов у випадку не обнуління дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, на протязі 90 днів* з кінцевої дати періоду , в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 (тридцять шість) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

Відповідно до п. п. 3.2.1.4.1 .3. Умов у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів * з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го * дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56 ( п`ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань.

* - Банк залишає за собою право продовжити період, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, і не вважати такий кредит простроченим, а грошові зобов`язання Клієнта з погашення заборгованості - порушеними. Таке право реалізується шляхом повідомлення Клієнта за допомогою повідомлення в Системі Internet Banking Приват-24 або рекомендованим листом на юридичну адресу Клієнта. При цьому, додаткових погоджень з Клієнтом не потрібно.

Як видно із вищевикладених умов договору, позивач надав відповідачу у користування грошові кошти шляхом відкриття поточного рахунку із кредитним лімітом, також договором передбачено умови повернення цих коштів та відсоткову ставку за користування ними, тобто, вказаним кредитним договором передбачено умови надання позичальнику грошових коштів Банком у тимчасове платне користування.

З наведеного видно, що відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями ЦК України про договір позики та кредитний договір.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

З умовами укладеного договору відповідач ознайомлена, нею він підписаний.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором.

Із досліджених судом доказів видно, що диференційована ставка яка діяла за даним кредитним договором була прямо передбачена умовами цього договору. Зміна відсоткової ставки за договором пов`язується із ризиками банку і залежить від своєчасності погашення клієнтом поточної заборгованості, а відсоткова ставка збільшується з 36 %річних до 56 % річних лише у разі прострочення погашення поточного сальдо рахунку.

Як видно із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, який повністю підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 з 11.10.2013 року по 15.05.2018 року (яка згідно Переліку типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5, є первинним документом, який підтверджує факт виконання фінансових операцій), відповідач, починаючи з 16.10.2013 року користувалася наданими їй банком коштами на поточному рахунку, максимальна сума поточного сальдо на рахунку становила 5000 грн.

Станом на 26.10.2016 року, сума простроченого сальдо на вищевказаному рахунку становила 5000 грн.

Відсотки за користування кредитними коштами відповідачу нараховувалися з 29.10.2013 року по 26.10.2016 року, починаючи з 21.02.2014 року, відсотки нараховувалися за ставкою 56% річних.

За весь час користування кредитним коштами, відповідач 29.10.2013 року сплатила відсотки у сумі 1,55 грн.

Залишок несплачених відсотків за користування кредитними коштами становить 7907,34грн.

Згідно п. 3.2.1.5.1 «Умов та правил надання банківських послуг», при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Як видно із розрахунку заборгованості та виписки по рахунку за прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № Б/Н від 11.10.2013 року, відповідачу у період з 01.12.2013 року по 26.10.2016 року нараховувалася пеня, у відсотках, що не перевищували подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період.

Загальна заборгованість відповідача з пені за вищевказаний період становить 10701,77грн.

Оскільки відповідачем було заявлено клопотання про застосування до вимог позивача строк позовної давності, суд звертає увагу на наступне.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Оскільки вищевказаний позов подано до суду 01.11.2016 року, жодних інших вимог про дострокове повернення суми боргу відповідачу пред`явлено не було, то з відповідача підлягає до стягнення лише пеня нарахована після 01.11.2015 року до дати звернення до суду, тобто, 5455,99 грн. (10701,77грн. (пеня нарахована з 01.12.2013року по 26.10.2016року) - 5245,78 грн. ( пеня нарахована з 01.12.2013 року до 01.11.2015 року) = 5455,99 грн.

Посилання представника позивача на п. 3.2.1.5.4. «Умов та правил надання банківських послуг» згідно якого нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 15 (п`ятнадцяти) років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом, як на таке, що встановлює збільшений строк позовної давності, суд вважає не доречним, оскільки вказаним пунктом Умов передбачено строк саме нарахування неустойки, однак зазначений пункт жодним чином не встановлює строк позовної давності, відмінний від встановленого законом.

Пунктом 3.2.1.4.4.Умов визначено, що першого числа кожного місяця клієнт сплачує банку винагороду (комісію) за використання ліміту у розмірі 0,9 від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачу нараховано 3015 грн., з них відповідачем 08.01.2014 року сплачено 98,24 грн.

Залишок комісії, яку не було сплачено, становить 2916,76 грн.

Враховуючи, що відповідач уклала кредитний договір як фізична особа-підприємець, використовувала кредитні кошти для забезпечення ведення своєї підприємницької діяльності, суд не бачить підстав для застосування до відносин позивача та відповідача положень Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України та пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, згідно якої банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

За такого суд прийшов до висновку, що вимоги банку про стягнення з відповідача вищевказаної суми комісії, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з 29.07.2017 року, підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_3 припинена.

Згідно ч.1 ст. 52 ЦК України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Враховуючи, вищевикладені висновки суду, щодо окремих складових заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № Б/Н від 11.10.2013 року, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість станом на 26.10.2016 року у сумі 21280,09 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн., відсотки - 7907,34 грн., пеня - 5455,99 грн. та комісія - 2916,76 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 7,10,89,258,259,263-265, 279, 280, 281 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Публічного Акціонерного Товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк (, МФО 305299, р/р НОМЕР_3 , адреса 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), заборгованість за кредитним договором в сумі 21280(двадцять одна тисяча двісті вісімдесят)грн. 09 коп. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн., відсотки 7907 грн. 34 коп., пеня - 5455 грн. 99 коп. та комісія 2916 грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк (, МФО 305299, р/р НОМЕР_3 , адреса 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), 1105 (одну тисячу сто п`ять)грн. 52коп. судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Головуючий: