ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1500/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт»,

представник позивача - Комаровський Д.В.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_2 ,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Столична будівельна фірма «Сакура»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

У листопаді 2016 р. Публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» (далі по тексту - ПАТ «Радикал Банк», банк, первісний позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 464 951,66 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі кредитного договору від 25.11.2013 № 9018/1-980 банк надав відповідачу кредит в сумі 450 000 грн. під 23% річних на строк до 25.11.2018. В подальшому до кредитного договору було укладено додаткові договори №№ 1, 2 від 18.03.2014 та від 31.03.2014. Позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 09.09.2016 утворилась заборгованість перед банком в розмірі 464 951,66 грн., яка складається із: строкової заборгованості щодо повернення кредиту в сумі 213 360,95 грн.; простроченої заборгованості щодо повернення кредиту в сумі 105 185,09 грн.; нарахованих відсотків в сумі 6 205,56 грн.; прострочених відсотків в сумі 99 832,83 грн.; пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту в сумі 20 595,37 грн.; пені за несвоєчасне погашення прострочених відсотків в сумі 19 771,86 грн.

У квітні 2019 р. правонаступник первісного позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» (далі - ТОВ «ФК «Горизонт», позивач), збільшив розмір позовних вимог - просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, розраховану станом на 26.10.2018, в загальному розмірі 619 456,01 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом (основним боргом) в сумі 318 546,04 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 260 542,74 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 20 595,37 грн.; пені за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 19 771,86 грн.

Відповідач позов не визнав та мотивував свої заперечення тим, що позивачем не доведено належними доказами факт надання йому кредиту та не надано документального підтвердження обґрунтованості розміру його заборгованості за кредитним договором.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Столична будівельна фірма «Сакура», про розгляд справи повідомлялось у встановленому законом порядку, проте його представник до суду не з`явився без повідомлення причин неявки, пояснень щодо позову та відзиву не подав.

ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою від 08.12.2016 відкрито провадження за даним позовом та призначено справу до судового розгляду на 27.12.2016.

26.12.2016 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою від 27.12.2016 залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Столична будівельна фірма «Сакура» та за клопотанням відповідача відкладено розгляд справи на 13.02.2017.

В судовому засіданні 13.02.2017 відповідачем подано заперечення проти позовної заяви та клопотання про витребування доказів, а представником позивача - виписки по особовим рахункам відповідача.

Протокольною ухвалою від 13.02.2017 частково задоволене клопотання відповідача про витребування доказів, а саме: зобов`язано позивача надати первинні документи, які підтверджують факт надання кредиту, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, та відкладено розгляд справи на 20.03.2017.

20.03.2017 від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

В судовому засіданні 20.03.2017 представником позивача надано витребувані судом документи та заяву про уточнення позовних вимог, яку прийнято судом до розгляду, залишено без розгляду клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи та за клопотанням останнього оголошено перерву в судовому засіданні до 03.05.2017.

В судовому засіданні 03.05.2017 представником відповідача подано нове клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

Ухвалою від 03.05.2017 призначено економічну експертизу та зупинено провадження у справі.

10.11.2017 від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експертизи.

Ухвалою від 15.11.2017 відновлено провадження у справі та призначене судове засідання на 21.12.2017.

Протокольною ухвалою від 21.12.2017 відповідача зобов`язано надати документи на підтвердження погашення кредиту, а позивача - розгорнутий розрахунок заборгованості, у строк до 03.01.2018.

27.12.2017 та 03.01.2018 від сторін надійшли документи на виконання ухвали суду про витребування доказів.

04.01.2018 суд повторно направив ухвалу про призначення економічної експертизи до експертної установи для виконання.

07.09.2018 від експертної установи надійшов висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи.

Ухвалою від 10.09.2018 поновлено провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 04.12.2018.

30.11.2018 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

04.12.2018 у зв`язку з неявкою учасників справи підготовче засідання відкладене на 07.02.2019.

04.12.2018 та 05.12.2018 від позивача надійшли клопотання про залучення до участі у справі як правонаступника позивача ТОВ «ФК «Горизонт».

04.02.2019 від ТОК «ФК «Горизонт» надійшла заява про процесуальне правонаступництво.

07.02.2019 від представника відповідача надійшло клопотання про виклик експертів в судове засідання.

Ухвалою від 07.02.2019 замінено сторону позивача його правонаступником ТОВ «ФК «Горизонт», відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про виклик експертів, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17.09.2019.

10.04.2019 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

16.09.2019 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою від 17.09.2019 прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог, підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті на 13.02.2020.

10.02.2020 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог у новій редакції.

Протокольними ухвалами від 13.02.2020 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та у прийнятті до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог у новій редакції, заслухано вступну промову представника позивача, досліджено письмові докази та у зв`язку з необхідністю виклику експерта оголошено перерву до 02.06.2020.

01.06.2020 від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

02.06.2020 у зв`язку з неявкою експерта продовжено перерву до 12.10.2020.

В судовому засіданні 12.10.2020 суд заслухав роз`яснення експерта щодо наданого ним висновку і виступи учасників справи у судових дебатах та вийшов до нарадчої кімнати, по виходу з якої оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права та мотиви їх застосування.

25.11.2013 між ПАТ «Радикал Банк» (кредитодавцем) та ОСОБА_1 (позичальником) укладено кредитний договір № 9018/1-980 (далі - договір), предметом якого є надання кредитодавцем позичальнику на умовах, визначених цим договором та додатковими договорами (угодами) до нього, що складають невід`ємну його частину, грошових коштів в сумі 450 000 грн. зі строком кредитування до 25.11.2018.

Відповідно до пункту 1.4. договору річна процентна ставка за користування кредитом складає 23% річних та є фіксованою.

Згідно з умовами, визначеними пунктами 2.3.-2.5.2. договору та Додатком № 2 до нього, позичальник зобов`язався щомісячно, не пізніше 20 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати повернення кредиту рівними частинами - по 7 500 грн., та сплачувати проценти, які нараховуються на суму щоденного фактичного залишку заборгованості за кредитом виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у році та календарна кількість днів у місяці.

За умовами пункту 1.5 договору забезпеченням виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів за його користування, комісій, інших платежів, передбачених договором, а також можливих штрафних санкцій, виступають іпотека нерухомого майна - належна відповідачу та членам його сім`ї двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та порука Товариства з обмеженою відповідальністю «Столична будівельна фірма «Сакура».

18.03.2014 сторони уклали додатковий договір № 1 до кредитного договору № 9018/1-980 від 25.11.2013, за умовами якого позичальник зобов`язався сплатити черговий платіж за березень 2014 р. у термін до 31.03.2014, а кредитодавець - не нараховувати передбачені договором штрафні санкції.

Додатковим договором № 2 від 31.03.2014 сторони домовились про надання позичальнику відстрочки на три місяці з оплати нарахованих процентів за лютий-квітень 2014 р. та основної суми кредиту, що підлягає сплаті за цей період, а також виклали Додаток № 2 до договору (графік погашення кредиту) у новій редакції.

Згідно з новим графіком повернення кредиту позичальником має здійснюватися щомісячно, починаючи з червня 2014 р., не пізніше 20 числа кожного місяця, рівними частинами - по 7 902,24 грн.

Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит в сумі 450 000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 3254 від 25.11.2013, випискою по рахунку № НОМЕР_1 (облік надання та погашення довгострокових кредитів на поточні потреби, що надані фізичним особам) за період з 25.11.2013 по 26.12.2013 та висновком комісійної судово-економічної експертизи.

Судом установлено, що відповідач не виконував належним чином зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів у встановлені договором строки та розмірах, а з жовтня 2016 р. будь-які сплати за кредитним договором взагалі припинив, у зв`язку з чим банк звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до умов договорів про відступлення прав вимоги від 26.10.2018 № ДВ-9018/1-980, № ДП-9018 та № 1-9018/1-980, що були укладені за результатами відкритих електронних торгів, ПАТ «Радикал Банк» відступив ТОВ «ФК «Горизонт» за плату права вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 9018/1-980 від 25.11.2013 та договорами забезпечення.

З Додатку № 1 до договору № ДВ-9018/1-980 - Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників та такими договорами, вбачається, що позивач набув право вимоги до відповідача на суму заборгованості в розмірі 579 088,78 грн.

Листом від 30.10.2018 ПАТ «Радикал Банк» повідомив відповідача та членів його сім`ї - іпотекодавців за іпотечним договором, про заміну кредитора в зобов`язанні.

Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 цього Кодексу встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Такими наслідками є зокрема зміна умов зобов`язання та сплата неустойки.

За змістом статті 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України).

За приписами частини 2 статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з умовами, визначеними пунктами 2.6., 3.2.4. договору, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором та/або звернути стягнення на майно, що передане в заставу (іпотеку), зокрема у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за кредитом, забезпеченим іпотекою, та за кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці.

Пунктом 4.5. кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання.

За нормою пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).

Стаття 514 цього Кодексу визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з розрахунками, наведеними у прийнятій судом до розгляду заяві позивача про збільшення розміру позовних вимог, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, розрахована станом на 26.10.2018, становить 619 456,01 грн., з яких: 318 546,04 грн. - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); 260 542,74 грн. - заборгованість за відсотками; 20 595,37 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 19 771,86 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків.

Водночас судом установлено, що в укладених між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «ФК «Горизонт» договорах про відступлення прав вимоги відсутні положення про перехід до нового кредитора права на стягнення неустойки, також позивач не посилається на закон, який би надавав новому кредитору право збільшувати обсяг зобов`язань боржника за кредитним договором шляхом нарахування неустойки, яка не була включена до відступлених прав вимоги.

Отже з огляду на недоведеність та необґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту і сплати процентів, нарахованої після набуття позивачем права вимоги, суд виходить з того, що позивач набув право вимоги до відповідача в обсязі, що існував на момент переходу цих прав.

Наведене не означає відсутність у позивача права на отримання від відповідача гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, проте у встановлений процесуальним законом строк таких вимог позивач не заявив.

Згідно з даними Додатку № 1 до договору № ДВ-9018/1-980 - Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників та такими договорами, та довідки Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» позивач набув право вимоги до відповідача на суму заборгованості в розмірі 579 088,78 грн., яка включає заборгованість за тілом кредиту в сумі 318 546,04 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 260 542,74 грн.

Разом з тим за клопотанням представника відповідача судом було призначено комісійну судово-економічну експертизу та отримано висновок експерта № 1625/18-45/18621/18-72, відповідно до якого наданий банком розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по основному боргу, процентах та пені (додаток до позовної заяви в первісній редакції) не відповідає умовам кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі кредиту та його погашення в частині черговості зарахування сплачених сум на погашення заборгованості.

Згідно з даними експертного висновку документально підтверджується виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором в загальній сумі 278 099 грн., що на 13 864 грн. більше, ніж зазначено в розрахунку банку. Вказана розбіжність виникла внаслідок неврахування банком в розрахунку заборгованості квитанції на вказану суму, яка має призначення платежу «сплата штрафних санкцій згідно кредитного договору». Експерт зазначає, що розрахунок банку не містить даних щодо нарахування штрафних санкцій та їх оплати позичальником, в матеріалах справи відсутні та додатково на дослідження не надані вимоги банку стосовно сплати штрафних санкцій, відповідні банківські виписки та будь-які документи, які обґрунтовують нарахування штрафів, у зв`язку чим неможливо визначити, чи відповідає нарахування штрафу в розмірі 13 864 грн. умовам кредитного договору, а черговість зарахування банком сплачених позичальником сум не відповідає черговості погашення зобов`язань, визначеній в пункті 2.7. договору.

За результатами дослідження наданих на експертизу документів експерт дійшов висновку, що з урахуванням платежу в сумі 13 864 грн. розрахунково підтверджується заборгованість ОСОБА_1 за основним боргом, процентами та пенею станом на 09.09.2016 в загальному розмірі 443 427,54 грн.

В суді експерт Денисенко О.В. підтвердила висновок та роз`яснила, що розбіжність між сумами заборгованості, визначеними банком, та розрахованими експертами, яка виникла внаслідок описаних у висновку причин, становить 21 524,12 грн.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, письмовими доказами та висновками експертів.

Висновок комісійної судово-економічної експертизи складений кваліфікованими і не зацікавленими у результаті розгляду даної справи експертами, попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У висновку експерти, керуючись ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168, Інструкцією про касові операції в банках України, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003 № 337, з застосуванням методів документальної перевірки та співставлення провели дослідження розрахункових документів щодо видачі та погашення кредиту і сплати відсотків, за результатом якого надали висновок, який за змістом відповідає вимогам статті 102 ЦПК України і не суперечить іншим матеріалам справи, зокрема наданим відповідачем квитанціям, які підтверджують сплату ним на користь банку коштів в загальній сумі 278 099 грн.

З урахуванням наведеного висновок експерта, складений за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи, суд вважає належним і допустимим доказом обставин, які є предметом доказування у даній справі, та покладає його в обґрунтування свого рішення, оскільки не встановлено обставин, які б давали підстави для його відхилення.

Зважаючи на викладене, суд вбачає підстави для зменшення розміру набутого новим кредитором права вимоги до позичальника на визначену експертним висновком розбіжність між заявленими банком вимогами і документально підтвердженим розміром заборгованості в сумі 21 524,12 грн., а відтак визнає обґрунтованими і доведеними вимог ТОВ «ФК «Горизонт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 557 564,66 грн. (579 088,78 грн.-21 524,12 грн.).

ІV. Розподіл судових витрат між сторонами.

Стаття 141 ЦПК України визначає, що у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач заявив вимоги на суму 619 456,01 грн. і поніс витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в загальному розмірі 9 291,85 грн.

Водночас відповідач поніс витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 6 864 грн.

Позов задоволено на 557 564,66 грн., тобто на 9/10 частин (557 564,66х100/619 456,01), а тому суд покладає на відповідача судові витрати в сумі 8 362,67 грн. (9 291,85/10х9), а на позивача - в сумі 686,40 грн. (6 864/10).

Отже, здійснивши залік взаємних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 7 676,27 грн. (8 362,67 - 686,40).

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 44, офіс 104, код юридичної особи: 36964568) заборгованість за кредитним договором в сумі 557 564 гривні 66 копійок та судові витрати в сумі 7 676 гривень 27 копійок, а усього 565 240 гривень 93 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: