ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3493/20 Справа № 210/1489/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року м.Кривий Ріг

справа № 210/1489/15-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач - Моторно (транспортне) страхове бюро України,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 року, яке постановлено суддею Скотар Р.Є. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 26 жовтня 2019 року, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.01.2012 року відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Костенко в м. Кривому Розі, порушила Правила дорожнього руху України, у результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Toyota Auris», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 .

Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.02.2012 року відповідач була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на відповідача накладено адміністративне стягнення.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами не була застрахована.

Моторно (транспортне) страхове бюро України виплатило потерпілій суму відшкодування в розмірі 22572,99 грн. та направив на адресу відповідача листи про добровільне врегулювання спору, які було залишено без відповіді.

Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторно (транспортне) страхове бюро України, після сплати страхового відшкодування має право пред`явити регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП та не застрахував цивільно-правову відповідальність.

На підставі наведеного вище позивач просив суд стягнути з відповідача 22572,99 грн. в рахунок відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування та суму сплаченого судового збору.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України виплачену суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 22572 грн. 99 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2019 року представнику відповідача відмовлено в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 року.

В апеляційній скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема на те, що справу розглянуто без участі відповідача, яка належним чином не була повідомлена про розгляд справи та наявність даного спору в суді.

Крім того апелянт посилається на те, що позивачем по справі пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, оскільки зобов`язання позивачем було виконано 17 квітня 2012 року, а з позовом до суду позивач звернувся 20 квітня 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, встановленої ст. 257 ЦК України.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга представника відповідача обґрунтована тим, що справу розглянуто судом за відсутності відповідача, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ж ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Матеріали справи не містять доказів вручення відповідачу судової повістки про призначення справи до розгляду на 23 липня 2015 року, що не відповідає ч.5 ч. ст. 128 ЦПК України, згідно якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за відсутності відповідача без обов`язкового належного повідомлення її про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі по суті позовних вимог.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 15.01.2012 року відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Костенко в м. Кривому Розі, порушила Правила дорожнього руху України, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Toyota Auris», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ щодо отримання автомобілем механічних пошкоджень, протоколом огляду транспортного засобу, фототаблицею (а.с.27,42-44,45).

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.02.2012 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП із застосуванням відносно відповідача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 255 грн. (а.с.4).

Відповідно до звіту № 010 про оцінку матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Toyota Auris», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на 17 січня 2012 року, виконаного ПП «Експерт-Сервіс Універсал», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota Auris», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 27087,59 грн, матеріальна шкода, завдана власнику автомобілю внаслідок ДТП складає 29631,37 грн (а.с.6).

Згідно довідки № 1 від 10.04.2012 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та наказу МТСБУ №1202 від 13.04.2012 року на рахунок потерпілої ОСОБА_5 17.04.2012 року було перераховано компенсаційні витрати страхового відшкодування в сумі 22572,99 грн., що підтверджується копією платіжного дорученням № 1727 від 17.04.2012 року (а.с.9).

29.03.2012 року та 10.10.2012 року на адресу відповідача ОСОБА_1 позивачем були надіслані листи про добровільне врегулювання спору, відповіді на які відповідачем не надано.

Звертаючись з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, позивач посилався на те, що згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після сплати страхового відшкодування, позивач має право пред`явити регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП та не застрахував цивільно-правову відповідальність.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Частиною першою статті 1166 ЦК Україниa визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Таким чином, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

До страховика, в даному випадку МТСБУ, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.02.2012 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП, та встановлено, що 15.01.2012 року відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Костенко в м. Кривому Розі, порушила Правила дорожнього руху України, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Toyota Auris», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ щодо отримання автомобілем механічних пошкоджень, протоколом огляду транспортного засобу, фототаблицею.

Вказаною постановою до відповідача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 255 грн. (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 22.10.2019 року, відповідач змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с.114).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт вини відповідача, та наслідки її протиправних дій, а саме - завдання механічних пошкоджень транспортному засобу «Toyota Auris», державний номерний знак НОМЕР_2 , доведенню не підлягає.

Відповідно до звіту № 010 про оцінку матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки «Toyota Auris», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на 17 січня 2012 року, виконаного ПП «Експерт-Сервіс Універсал», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota Auris», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 27087,59 грн, матеріальна шкода, завдана власнику автомобілю внаслідок ДТП складає 29631,37 грн (а.с.6).

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 перед третіми особами, в порушення вимог чинного законодавства України, не була застрахована на момент скоєння ДТП, 21.03.2012 року ОСОБА_5 звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.5).

Згідно довідки № 1 від 10.04.2012 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та наказу МТСБУ №1202 від 13.04.2012 року на рахунок потерпілої ОСОБА_5 17.04.2012 року було перераховано компенсаційні витрати страхового відшкодування в сумі 22572,99 грн., що підтверджується копією платіжного дорученням № 1727 від 17.04.2012 року (а.с.9).

Таким чином, оскільки позивачем сплачено суму страхового відшкодування, а відповідач в добровільному порядку не відшкодувала завданну шкоду, позовні вимоги МСТБУ є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що позивачем по справі пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, оскільки зобов`язання позивачем було виконано 17 квітня 2012 року, а з позовом до суду позивач звернувся 20 квітня 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, встановленої ст. 257 ЦК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною першою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права, зокрема, статтею 1191 ЦК України, а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації, відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування», встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Отже, при регресі строк позовної давності обчислюється з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування.

Оскільки страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі - ОСОБА_5 виплачено МТСБУ 17.04.2012 року, перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з цієї дати. Враховуючи, що до суду з цим позовом МТСБУ звернулося 09 квітня 2015 року, колегія суддів приходить до висновку, що трирічний строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Вказаний висновок колегії суддів узгоджується із сталими правовими висновками, викладеними Верховним Судом, зокрема в Постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року в справі № 200/13392/13-ц, Постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 202/4716/15-ц.

При цьому, посилання представника відповідача на те, що з позовом до суду позивач звернувся 20 квітня 2015 року, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки, позовна заява позивачем була подана до суду першої інстанції шляхом подання її 09 квітня 2015 року до установи поштового зв`язку, тому, саме 09 квітня 2015 року є датою подання позовної заяви (а.с.12).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 22572 грн. 99 коп.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України виплачену суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 22572 (двадцять дві тисячі п`ятсот сімдесят дві) грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2020 року.

Головуючий:

Судді: