Провадження №2/235/1608/20
Справа №235/4544/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої судді : Величко О.В.,

при секретарі: Комарової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» , третя особа : Покровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» , третя особа: Покровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що їх син ОСОБА_3 , перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем по справі ПАТ «ШУ «Покровське» під час виконання своїх трудових відносин, отримав травму, яка спричинила його смерть. Вважають, що у зв`язку зі смертю їх сина, їм спричинена моральна шкода, оскільки вони втратили рідну людину, відчувають самотність, змінився їх звичайний життєвий уклад.

Просять стягнути з відповідача на їх користь 300000 грн., кожному по 150000 грн.

Представник відповідача ПрАТ «ШУ «Покровське» надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено розмір моральної шкоди, яку просять стягнути позивачі з відповідача є значно завищеною та не відповідає вимогам розумності та справедливості. Окрім того, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення судових витрат, оскільки представником збирались всі докази по аналогічним справам за фактом смерті ОСОБА_3 , тобто судові витрати необґрунтовано завищені. Просили справу слухати без участі представника відповідача. ( а.с. 63-64).

Представником третьої особи Покровським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області надані пояснення, в яких зазначено, що згідно постанови № 0527/3302/2 від 23.08.2019 року дітям та батькам померлого ОСОБА_3 були призначені щомісячні страхові виплати. Просили слухати справу без участі представника, ухвалити рішення на розсуд суду.( а. с. 60,61).

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивача адвокат Мамонов А.А. в судове засідання не з`явились, просили справу слухати без їх участі ( а. с. 57-69).

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі, ПрАТ «ШУ «Покровське», де працював в якості гірника по ремонту гірничих виробок підземним 3,4 розряду, гірника очисного вибою 4,5 розряду з повним робочим днем в шахті з 16.12.2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а. с. 34-36).

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а .с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання ОСОБА_3 своїх трудових обов`язків з ОСОБА_3 стався нещасний випадок , пов`язаний з виробництвом, внаслідок чого його було смертельно травмовано, про що складено Акт розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П ( а. с. 10-32).

Відповідно до Акту від 12.06.2019 року смерть ОСОБА_3 настала в результаті компресійної поєднаної травми ( від здавлювання органів грудної клітини та живота)- садна шкіри, обширні і зливаючи в підшкірну клітковину і м`язи тіла; травматичний розрив лонного та обох крижово-клубового розчленування, забита рана м`яких тканин правового стегна.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави- наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Положенням ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові ( дружині), батькам ( усиновлювачам), дітям ( усиновленим) , а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали окремо з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 р. № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України ( для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого нещасним випадком, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності причинного зв`язку між смертю та нещасним випадком, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Виходячи із наведених вище обставин, суд вважає, що позивачам заподіяно моральну шкоду і вони мають право на її відшкодування на підставі ст.ст. 1167, ч. 2 ст. 1168 ЦК України, які передбачають відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Відповідно до ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Як вбачається з матеріалів справи, Актом розслідування нещасного випадку від 01.08.2019 року нещасний випадок, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14-00 годині 20 хвилин з гірником забою дільниці МДО-1 ПрАТ «ШУ «Покровське» ОСОБА_3 пов`язаний з виробництвом. Причини, з яких стався нещасний випадок: незадовільний технічний стан виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, територій, порушення технологічного процесу, невиконання посадових обов`язків, вимог інструкцій з охорони праці.

Таким чином, суд вважає, що втрата сина завдає позивачам фізичного болю та душевних страждань, які виникли з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом чи іншим ушкодження здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Ця норма матеріального закону не містить посилання на наявність вини у заподіянні вказаної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує наявність причинного зв`язку між смертю та нещасним випадком, глибину фізичних і душевних страждань позивачів, ступень вини відповідача, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, що узгоджується з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 ( зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5), де вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

В даному випадку при вирішенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги той факт, що причина нещасного випадку, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 , є, у тому числі, невиконання останнім правил безпеки.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягнувши з відповідача на користь позивачів , в рахунок відшкодування моральної шкоди 280000 грн. , кожному по 140000 грн., без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються 1) у разі задоволення позову- на відповідача; 2) у разі відмови в позові- на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову- на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, у тому числі :

-подання декілька позовів до одного й того самого відповідача ( відповідачів) з тим самим предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Мамоновим А.В. подавалось декілька позовів до одного відповідача - ПрАТ «ШУ «Покровське», предмет спору- один- стягнення моральної шкоди у зв`язку нещасним випадком -смертельною травмою ОСОБА_3 ( а.с.70-75).

Такі дії представника розцінюються судом як зловживання процесуальними правами, і посилаючись на норми ч. 9 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення судових витрат за надання правової допомоги адвокатом Мамоновим А.М.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 2800 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 23, 1167, 1168 ЦК України, ст.153 КЗпП України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268,273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» , третя особа: Покровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 140000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб в рахунок відшкодування моральної шкоди .

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_2 140000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб в рахунок відшкодування моральної шкоди .

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави судовий збір у розмірі 2800 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08.10.2020 року.

Суддя: