Справа № 946/308/20
Провадження № 2/946/1534/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Банніковій Н.В.,

при секретарі Ламбовій М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивує тим, що позивачі зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1 . Вищевказана квартира, належить до державного житлового фонду, відповідно до чого позивачі мають право на безоплатну приватизацію житла. З метою приватизації квартири вони звернулись до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, та їм було відмовлено у приватизації займаної квартири, у зв`язку з ненаданням повного переліку документів, а саме ордеру. Вважають зазначене рішення таким, що порушує їх право на безоплатне одержання у приватну власність займаного житла, оскільки вони на законних підставах користуються квартирою, зареєстровані за її адресою, до теперішнього часу не використали своє право на безкоштовну передачу житла, у зв`язку з чим мають право на приватизацію вказаної квартири.

Позивачі подали до суду заяву, в якій просили позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у їх відсутність.

У судове засіданні представник відповідача не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.03.1987 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 11.03.2001 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 24.05.2002 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується відмітками зробленими в паспортах громадянина України та довідкою наданою 04.05.2012 року КП «Житсервіс» за № 909 (а.с. 4-5, 7, 9, 14) .

Згідно розпорядженню Ізмаїльського міського голови від 19.02.2016 року № 57 вул. Червогофлотська перейменовано у вул. Пароходна (а.с. 18).

Розпорядженням Ізмаїльського міського голови № 216 від 17.04.2008 року договір найму вищевказану квартиру був переоформлений з ОСОБА_6 на ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою, наданою УЖКГ 07.05.2008 року за Х-г/р (а.с. 13).

Згідно листа КП Ізмаїльської міської ради «ЖИТСЕРВІС» № 935 від 07.10.2019 року на заяву ОСОБА_1 , вбачається, що ордер, виданий на квартиру АДРЕСА_1 , в комунальному підприємстві Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» відсутній (а.с. 15).

Листом виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області № О-1518 від 19.11.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у передачі у власність вищевказаної квартири, у зв`язку із тим, що у порушення п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлового-комунального господарства України 16.12.2009 року за № 396, ОСОБА_1 не було надано ордеру на квартиру (а.с. 16).

Відповідно до довідки № 467 від 02.10.2019 року, наданої ТВБВ № 10015/0456 філії Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , житлові чеки не отримували та своє право на них не використали.

Так, право на приватизацію квартир з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.

Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло.

У ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

За змістом ст. 9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року N 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду».

Законом України від 04 вересня 2008 року N 500-VI "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" внесено зміни до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та дозволено приватизувати житло в гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад.

Законом України від 08 вересня 2011 року N 3716-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" уточнено порядок передання гуртожитків у комунальну власність з метою наступної приватизації житлових приміщень законними мешканцями гуртожитків.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду», не містить вимогу, що для Приватизації квартири обов`язково повинен бути наданий ордер та що ненадання ордеру є і підставою для відмови у приватизації квартири.

Відповідно до п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Згідно змісту ч.ч.3,10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (надалі - Закон) передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Вищевказана спірна квартира не відноситься до об`єктів, які відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Правомірність вселення та проживання позивачів у спірній квартирі підтверджено матеріалами справи та не заперечувалось відповідачем.

Враховуючи, що відсутність ордеру на спірну квартиру з незалежних від позивачів причин позбавляє останніх реалізувати своє право на приватизацію квартири, та у позивачів наявні всі необхідні документи для проведення приватизації вищевказаної квартири, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, ст.ст.258,259,263-265,268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітніми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області усунути перешкоди в реалізації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права на приватизацію житла - квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:/підпис/ З оригіналом згідно: Суддя: Н.В.Баннікова