У Х В А Л А

28 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 285/768/20

провадження № 61-13349ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргуАкціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Новоград -Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2020 рокута постанову Житомирського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

У лютому 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вищевказаним позовом, просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 02 червня 2011 року в сумі 12 308, 52 грн та судові витрати в розмірі 2 102, 00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначало, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву б/н від 02 червня 2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5 000, 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між нею та банком договір. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 умов договору, станом на 09 січня 2020 року заборгованість за кредитним договором становить 12 308, 52 грн, з яких: 6 741, 32 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1 566, 15 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 2 938, 74 грн - пеня; 500, 00 грн - штраф (фіксована частина); 562, 31 грн - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Новоград- Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

03 вересня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслало засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заявник зазначив, що дана справа оскаржується з підстав, передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки судами не взято до уваги, зокрема, постанову Верховного Суду від11 вересня 2019 року у справі № 153/1334/16-ц та постанову Великої ПалатиВерховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Крім цього, заявник зазначає, що справа має для банку виняткове значення, оскільки невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договоромщодо своєчасності повернення наданих йому кредитних коштів, тягне загрозу повернення банком залучених коштів вкладникам та ставить під загрозу репутацію банку, що перешкоджає стабільній роботі АТ КБ «ПриватБанк», обмежує його права та порушує майнові інтереси.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102 грн.

Ціна позову в цій справі становить 12 308, 52 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн).

Наведені у касаційній скарзіобставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки у судових рішенняхВерховного Суду, на якіпосилається заявник, встановлені обставини, які не є тотожними обставинам, встановленим судами в цій справі, а тому викладені у цихсудових рішенняхвисновки не підлягають беззастережному застосуванню у цій справі.

Доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є. Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що судове рішення у цій справі перешкоджаєроботі банку, обмежує його права та порушують майнові інтереси, без надання відповідних доказів на підтвердження цих обставин не свідчать про наявність виняткового значення справи для АТ КБ «ПриватБанк».

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судовірішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованостівідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук