Провадження № 2/127/1693/20
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

06 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Рудої В.В.,

розглянувшиу підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна.

У позовній заяві позивач просить суд зняти арешт з майна ОСОБА_3 , а саме з будинку АДРЕСА_1 , на який був накладений арешт ДВС Ленінського району повідомлення, ДВ-5, 06 серпня 1999 року, реєстраційний номер обтяження 5354403, який був зареєстрований 24 липня 2007 року 12:59:29 реєстратором Перша вінницька державна нотаріальна контора.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку.

Відповідачі до судового засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за доцільне закрити провадження у справі з огляду на наступне.

Як вбачається з наданої Державним нотаріальним архівом Вінницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) інформації № 1307/01-18 від 23 червня 2020 року, що 06 серпня 1999 року за реєстровим № 5354403, Першою вінницькою державною нотаріальною конторою накладено заборону на майно ОСОБА_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , засудженого по кримінальній справі з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації наданої Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області на вимогу суду, ОСОБА_2 був засуджений 29 червня 1999 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ст. 196-1 ч. 2, 140 ч. 2, 42 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, додаткові міри конфіскація майна. Вирок набрав законної сили 16 липня 1999 року.

Судом було встановлено, що вироком Вінницького районного суду від 29 червня 1999 року, ОСОБА_2 засуджено за ст. 196 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, за ст. 140 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Відповідно до ст. 42 КК України остаточне покарання ОСОБА_2 визначено шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна та з утриманням в виправно-трудовій колонії суворого режиму.

З вищевикладеного вбачається, що оскаржуваний позивачем арешт на нерухоме майно був накладений в рамках кримінальної справи № 1-24/1999р.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Як роз`яснено у п. 20 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу VIII КПК України. При цьому слід додати, що ст. 539 цього Кодексу прямо передбачено, що потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звернутися до суду з клопотанням про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

У разі непогодження з рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування главою 26 КПК України передбачений порядок їх оскарження.

Змістом ст. 170 КПК України встановлено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Саме до цього зводяться роз`яснення, надані у абз. 3, 4 п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту» судам роз`яснено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст.ст. 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, якщо арешт на майно було накладено під час досудового розслідування кримінальної справи та/або під час розгляду кримінальної справи судом, то, в силу вимог закону, арешт з такого майна може зняти: під час досудового розслідування лише слідчий суддя, під час судового провадження суд, або прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження.

Лише у випадку коли під час винесення виправдувального вироку, закриття кримінального провадження, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові, судом не вирішено питання про скасування арешту майна накладеного в рамках кримінального провадження, то власник майна, на яке накладено арешт, має право на звернення до суду з позовом про звільнення майна з під-арешту, який розглядається за правилами цивільного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17-ц, провадження № 14-326цс18.

Таким чином, позивач не позбавлений права в порядку, встановленому Кримінальний процесуальний кодекс України звернутись з клопотанням про скасування арешту зі спірного майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на зазначене та враховуючи приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із тим, що вказана справа підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк