КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/9144/19 Головуючий у 1 інстанції: Оксюта Т.Г.
Провадження № 22-ц/824/5484/2020 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВ-ДОМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и в:

В березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УПРАВ-ДОМ» (далі - ТОВ «УПРАВ-ДОМ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Зазначило, що ТОВ «УПРАВ-ДОМ» є управителем та надає житлово-комунальні послуги в житлово-офісному комплексі, що знаходиться по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 91,10 м.кв. та споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг в період з грудня 2017 року по листопад 2018 року, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість в сумі 7984,63 грн. ТОВ «УПРАВ-ДОМ» просило стягнути з відповідачки вищевказану заборгованість, а також три проценти річних в сумі 61,15 грн. і втрати від інфляції в сумі 249,83 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року позов ТОВ «УПРАВ-ДОМ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УПРАВ-ДОМ» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 7984,63 грн., три проценти річних в сумі 61,15 грн. та втрати від інфляції в сумі 249,83 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УПРАВ-ДОМ» судовий збір в сумі 1921,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові ТОВ «УПРАВ-ДОМ». Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ТОВ «УПРАВ-ДОМ» не надало суду належних та допустимих доказів на підтвердження укладення із нею договорів про надання житлово-комунальних послуг, які по формі та змісту відповідали б типовим договорам. Між сторонами не існує законно встановлених та врегульованих відносин. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 25 листопада 2013 року між ТОВ «ГРАНД ІНВЕСТ», як забудовником, та ТОВ`УПРАВ-ДОМ», як управителем, був укладений договір № 25/11 на забезпечення введення в експлуатацію, утримання, обслуговування будинку та прибудинкової території, постачання комунальних послуг житлового комплексу за будівельною адресою: АДРЕСА_1 . За умовами даного договору будинок був переданий позивачу на баланс, в управління та обслуговування.

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 з 1 липня 2016 року визначено ТОВ «УПРАВ-ДОМ» управителем житлово-офісного комплексу.

На підставі договору дарування від 07 березня 2017 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання по сплаті кошти за надані послуги в період з грудня 2017 року по листопад 2018 року, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість, яка відповідно до наведених позивачем розрахунків становить 7984,63 грн.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «УПРАВ-ДОМ» та стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УПРАВ-ДОМ» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 7984,63 грн., а також три проценти річних в сумі 61,15 грн. та втрати від інфляції в сумі 249,83 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положення ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , неналежним чином виконувала зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, а тому суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтовано висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «УПРАВ-ДОМ» заборгованості.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на недоведеність ТОВ «УПРАВ-ДОМ» укладення із нею договорів про надання житлово-комунальних послуг, які по формі та змісту відповідали типовим договорам.

Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ТОВ «УПРАВ-ДОМ» не надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Із скаргами щодо ненадання житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 не зверталася, а також не оспорювала встановлені тарифи.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 оплачувала частково надані послуги.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про невідповідність наданого позивачем розрахунку заборгованості заборгованість вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки вказана довідка не відноситься до первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку.

Відповідачка не спростувала правильності наданого ТОВ «УПРАВ-ДОМ» розрахунку.

Крім того, на підтвердження позовних вимог ТОВ «УПРАВ-ДОМ» надало суду оборотно-сальдову відомість по рахунку ОСОБА_1 за період з 02 грудня 2018 року по 20 вересня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 31 березня 2020 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.