Справа № 344/3027/19
Провадження № 2/344/658/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Жиляка М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 про визнання недійсним протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управлінням будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною вимогою до Комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» (надалі перейменованого на комунальне підприємство «Теплий дім») та ОСОБА_3 про визнання недійсним протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управлінням будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд. Зокрема, в обґрунтування вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . При цьому, позивач заявила, що договір про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд №04-24/214, який укладений 07.09.2017р. ОСОБА_3 від імені співвласників будинку АДРЕСА_2 та управителем КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» є незаконним. Позивачем в обґрунтування заявлених тверджень, вказано на порушення сторонами договору вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Крім того, позивачем в обгрунтування правомірності заявлених вимог, вказано на порушення самої процедури проведення зборів співвласників будинку, їх формальний характер проведення, неправомірності протоколу зборів, а також рішень, які були прийняті в результаті їх проведення, в тому числі стосовно уповноваження ОСОБА_3 на укладення оскаржуваного договору. Разом з тим, позивачем вказано на відсутність реєстрації оскаржуваного протоколу в органі місцевого самоврядування.

Відповідач 1 надав суду письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. При цьому, відповідачем зазначено, що у договорі управління між КП «МІУК» та співвласниками будинку АДРЕСА_2 , в особі ОСОБА_3 , погоджено ціни та перелік цін на послуги з управління. Крім того, відповідачем 1 вказано, що співвласниками будинку АДРЕСА_2 здійснюється споживання послуг з управління та їх оплата, а отже, на переконання представника відповідача1, правовідносини згідно договору сторонами здійснюються належним чином.

Позивач 22.01.2020р. подала до суду заяву про зміну предмета позову частково, згідно якої просила визнати недійсними рішення, оформлені протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 від 03.11.2016р. та Договір №04-24/214. При цьому позивачем в обґрунтування підставності подання даної заяви стала інформація відповідача 2 ОСОБА_3 , яка була ним подана під час розгляду справи по суті.

Відповідно до положень ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

З огляду на те, що зміст оскаржуваного в первісному позові протоколу був відомий позивачу, що підтверджується наданою позивачем копією такого протоколу до позовної заяви від 19.02.2019р. та відповідно спростовує підстави для зміни предмету позову в процесі судового розгляду, а також те, що заява про зміну предмета позову подана 23.01.2020р., тобто після завершення підготовчого засідання, яке призначене на 26.03.2019р., що не відповідає вимогам ч.3 ст.49 ЦПК України, а отже така заява підлягає поверненню.

Адвокатом відповідача1 КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» подано до суду 01.03.2019р. заяву про залучення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору співвласників будинку АДРЕСА_2 .

Ухвалами Івано-Франківського міського суду від 25.04.2019р. залучено до участі у справі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , а також як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 1 ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, пояснення, матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши норми матеріального права, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власницею та проживає в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.01.2001р. та договору дарування частини квартири від 13.06.2003р.

В силу ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно до поданого учасниками розгляду справи суду протоколу зборів співвласників будинку АДРЕСА_2 від 03.11.2016р., вбачається, що зборами співвласників відповідного будинку прийнято рішення про визначення управителем будинку Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія». Крім того, обрано уповноваженою особою на укладення договору з КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», а також на внесення змін до договору та здійснення контролю за його виконанням - ОСОБА_3 .

Відповідачем 1 - Комунальним підприємством «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» подано заяву від 25.11.2016р. до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про передачу на зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирних будинків, в тому числі за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до поданої суду позовної заяви позивач вказує на порушення процедури проведення зборів співвласників будинку, оскільки її як співвласника не було проінформовано про проведення таких зборів, а також про результати самих зборів. Крім того, стороною позивача під час розгляду справи, неодноразово вказано на формальний характер таких зборів.

Правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, а також особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку регулюються Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Оскільки позивач оскаржує рішення загальних зборів співвласників від 03.11.2016р., суд при перевірці вказаного рішення на відповідність законодавству України застосовує редакцію Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», яка діяла станом на 03.11.2016 року.

Зокрема, ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Крім того, ст.6 даного Закону передбачено права співвласників багатоквартирного будинку, зокрема співвласники мають право: брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії; інші права, визначені законом.

Прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників врегульовано ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Зокрема, до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласникові під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також має бути розміщено у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку (ч.4 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Таким чином, виходячи із положеннями ст.10 Закону законодавцем встановлений обов`язок належного повідомлення співвласників багатоквартирного будинку про дату та місце проведення зборів, у спосіб безпосереднього вручення повідомлення під розписку або ж шляхом поштового відправлення рекомендованим листом. Крім того, як додатковий до основного способу повідомлення співвласника про проведення запланованих загальних зборів встановлено також розміщення таких повідомлень у загальнодоступному місці при вході до під`їзду. Однак, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення всіх співвласників квартир та нежитлових приміщень будинку, зокрема, і позивача, про проведення зборів 03.11.2016 року (відсутні розписки про вручення відповідного повідомлення, чи вручення поштового відправлення) в порядку, передбаченому ст.10 Закону, що вказує на порушення вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до ч.7 ст.10 Закону рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015р. №203 відповідно до ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» затверджено форму протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно абз.2 ч.7 ст.10 Закону визначено, що у протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника).

Судом встановлено, що поданий сторонами оскаржуваний протокол зборів співвласників (власників квартир та нежитлових приміщень) будинку АДРЕСА_2 від 03.11.2016р. №1177 не відповідає затвердженій Наказом №203 від 25.08.2015р. формі протоколу. Зокрема, не містить інформації про загальну кількість співвласників багатоквартирного будинку; кількість співвласників, які взяли участь особисто та/або через представників співвласники, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку із зазначенням загальної площі; документ, що посвідчує право власності на квартиру або нежитлове приміщення. Крім того, судом встановлено, що згідно із результатами підрахунку голосів, в протоколі відображено інформацію про кількість квартир, власники або представники яких утрималися стосовно питання голосування, яка відповідає 7. Разом з тим, згідно до самого протоколу відсутні підписи та варіанти голосування «за» співвласників (їх представників) 9 квартир даного будинку, зокрема: №6, №7, №9, №13, №19, №22, №24, №26, №28. Даний протокол містить дані стосовно загальної площі квартир, які не відповідають інформації про загальну площу квартир, що підтверджується наданими суду Обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» копіями документів, які посвідчують право власності співвласників, а також Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

При цьому, законодавцем у ч.10 ст.10 Закону передбачено, що повідомлення про рішення, прийняте зборами співвласників, не пізніше 10 днів після його прийняття надається в письмовій формі кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також розміщується у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду.

Чисельні порушення, допущені в порядку повідомлення співвласників про час та місце проведення загальних зборів співвласників, обрання способу та порядку підрахунку голосів оспорюваних результатів таких зборів унеможливлюють перевірку достовірності прийнятих рішень загальними зборами будинку АДРЕСА_2 та оформлених протоколом №1177 проведених 03.11.2016 року.

При цьому, відповідачами в спростування тверджень позивача про порушення зобов`язань по належному інформуванні про прийняті рішення за результатами проведених зборів 03.11.2016р. не надано жодних належних та допустимих доказів у підтвердження виконання такого обов`язку.

Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» та співвласники будинку АДРЕСА_2 в особі уповноваженого ОСОБА_3 07.09.2017р. уклали договір про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд №04-24/214.

Згідно із положенням ч.1, 3 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Перш за все, необхідно зазначити, що свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року, у редакції чинній на час укладення спірного Договору, управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно до умов договору №04-24/214 від 07.09.2017р. управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовує здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. Крім того, замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця відповідно до встановленого рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до п.2.2. даного договору сторони погодили, що вартість та порядок оплати додаткових послуг управителя визначається чинним законодавством та рішеннями органів місцевого самоврядування.

Згідно до поданого учасниками розгляду справи суду протоколу зборів співвласників будинку АДРЕСА_2 від 03.11.2016р., вбачається, що зборами співвласників відповідного будинку прийнято рішення про обрання уповноваженою особою на укладення договору з КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», а також на внесення змін до договору та здійснення контролю за його виконанням - ОСОБА_3 .

Тобто, співвласники багатоквартирного житлового будинку даним протоколом уповноважили відповідача 2 ОСОБА_3 бути представником від імені всіх співвласників з питань укладення договору. При цьому даний протокол, як встановлено судом, не містить застереження чи будь-якої конкретної вказівки стосовно предмету договору, на укладення якого співвласниками уповноважено відповідача 2. А отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необґрунтованим твердження, що всі співвласники будинку під час розгляду питань порядку денного на загальних зборах 03.11.2016р. мали чітке усвідомлення стосовно надання повноважень ОСОБА_3 на підписання саме договору про надання послуг з управління будинком АДРЕСА_2 з КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія».

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3 та 6 ст. 203 ЦК України. Тобто, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його волі.

Недійсний правочин не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Разом з тим, відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Підсумовуючи все наведене вище, суд приходить до переконання про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрати належить провести згідно до ст. 141 ЦПК України .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76,141, 223, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсними протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 від 03.11.2016 та Договір №04-24/214 від 07.09.2017 про надання послуг з управлінням будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, укладений між Комунальним підприємством «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» (надалі перейменованого на комунальне підприємство «Теплий дім») та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 в особі уповноваженого ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 13.10.2020

Суддя О.В. Шамотайло