Справа № 570/3141/17
Номер провадження 2/570/39/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Рожко О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агенства лісових ресурсів України, ДП "Клеванське лісове господарство", третя особа "Рівненське обласне управління лісового та мисливського господарства" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення і поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом до Державного агентства лісових ресурсів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Рівненське обласне управління лісового та мисливського господарства згідно заяви від 02.10.2017 р. (а.с.191 т.1) просить визнати незаконним та скасувати наказ №242-к від 26.07.2017 р. «Про припинення трудового договору та звільнення з посади ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства «Клеванське лісове господарство»; стягнути з Державного підприємства «Клеванське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу; рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі і виплати середнього заробітку допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позову вказує, що відповідно до контракту укладеного між ним як керівником державного підприємства «Клеванське лісове господарство» Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства, та Державним агентством лісових ресурсів України з 30.10.2014 р. він працює на посаді директора ДП «Клеванське лісове господарство».

27.07.2017 р. РОУЛМГ о 13 год. йому було надано наказ №242-к від 26.07.2017 р. про звільнення з 26.07.2017 р. його з посади директора державного підприємства «Клеванське лісове господарство» з підстав передбачених підпунктом «б» пункту 26 контракту за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом за п.8 ст.36 КЗпПП України, виданого Державним агентством лісових ресурсів України.

Даний наказ був виданий з грубим порушенням трудового законодавства і не відповідає дійсним обставинам. А отже, згідно діючого законодавства не може бути підставою для звільнення та розірвання контракту з наступних підстав.

По-перше, підстава для звільнення зазначена Держлісагенством в наказі №242-к від 26.07.2017 р. не обґрунтована. Зазначена підстава може бути обґрунтованою лише за умови настання значних негативних наслідків для підприємства (понесення збитків, штрафів), так як це чітко визначено в п.п. «б» п.26 Контракту. Ні в акті перевірки від 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності, що була проведена Держлісаганеством, ні у висновках проведеної перевірки, ні в жодному іншому документі, що були видані Держлісагенством не зафіксовано, які саме негативні наслідки настали для підприємства і в чому вони виразилися, а також не зафіксовані штрафні санкції, які б були застосовані до підприємства. Порушення та недоліки, які були виявлені під час вищезазначеної перевірки, були усунені в ході даної перевірки. А на винних осіб були накладені дисциплінарні стягнення, про що позивач як директор зазначив у своїх поясненнях наданих заступнику Голови Державного агентства лісових ресурсів України 07.07.2017 р.

Зважаючи на це, зазначена підстава для звільнення не відповідає дійсним обставинам, а тому згідно закону та умов контракту не може бути підставою для звільнення та розірвання контракту з підстав, передбачених п.п. «б» п.26.

По-друге, відповідно до ч. 2 ст. 47 КЗпП у разі звільнення працівника з ініціативи власники або уповноваженого ним органу він зобов`язаний у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП адміністрація підприємства зобов`язана в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, МЮУ, МСЗНУ 29.07.1993 р. №58 і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст..116 КЗпП. Днем звільнення вважається останній день роботи (п. 2.26 Інструкції №58), а не наступний день. Наказ №242-к від 26.07.07.2017 р. про звільнення позивача ОСОБА_1 з посади директора був наданий йому лише тільки 27.07.2017 р. о 13.00 год.

26.07.2017 р. він був у службовому відрядженні в м.Києві протягом усього робочого дня. Впродовж дня 27.07.2017 р. він як директор підприємства також здійснював свої трудові обов`язки передбачені Контрактом.

Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то адміністрація підприємства в цей день повинна надіслати працівнику поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Ні копії наказу №242-к від 26.07.2017 р. на звільнення, ні оформленої трудової книжки, ні інших повідомлень 26.07.2017 р. він не отримував, про що свідчить його підпис про ознайомлення на наказі №242-к від 26.07.2017 р. на звільнення з відміткою дати його ознайомлення.

А тому, дії відповідача вважає незаконними з грубим порушенням трудового законодавства.

По-третє, відповідно до постанови КМУ від 09.10.2013 р. №818 «Про затвердження» Порядку погодження з Головою Ради міністрів АРК, головам місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, і внесення змін до постанови КМУ від 19.03.1993 р. №203 його звільнення з посади керівника підприємства має бути погоджене з Рівненською РДА Рівненської області. 20.07.2017 р. за №10-28/4904-17 Держлісагенство направило лист до Рівненської РДА Рівненської області щодо його звільнення. Відповідно до п.5 постанови позивач був запрошений на співбесіду і надав відповідні пояснення голові Рівненської РДА. Рівненська РДА Рівненської області не погодила його звільнення і надала Держлісагенству вмотивовану відмову листом від 24.07.2017 р. № вих.-2859/01-56/17 про що свідчить реєстрація листа в єдиному електронному реєстрі поштових відправлень і де відображено отримання Держлісагенством на день його звільнення 26.07.2017 р. даного листа про непогодження його звільнення.

Не зважаючи на це, Держлісагенство, посилаючись на неотримання повідомлення - погодження відповідно до абзацу 2 пункту 6 Постанови, видає наказ №242-к від 26.07.2017 р. «Про припинення трудового договору та звільнення з посади ОСОБА_1 ». Порушення вимог Постанови та зазначення в наказі неправдивих відомостей є грубим порушенням діючого законодавства і не може бути підставою для звільнення та розірвання контракту, тому наказ про звільнення є незаконним (а.с.1-3 т.1).

Додатково обґрунтовуючи підстави позовної заяви, позивач подав заяву у серпні 2017 р. (а.с.121 - 123 т.1), в якій вказує, що відповідно до п.п. «б» п.26 Контракту Держлісагенству надано право розірвати контракт достроково у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо).

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» із змінами, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст..ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника.

Пунктом 18 постанови суд роз`яснює, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, з яких саме підстав звільнено працівника згідно наказу.

В наказі на звільнення ОСОБА_1 №242-к від 26.07.2017 р. процитовано лише частину п.п. «б» контракту, однак відсутні конкретні посилання на обставини (підстави) звільнення, а тому звільнення не можна визнати правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений орган пов`язував звільнення.

Зазначена підстава може бути обґрунтованою лише за умови настання значних негативних наслідків для підприємства (понесення збитків, штрафів), так як це чітко визначено в п.п. «б» п.26 контракту. Ні в Акті перевірки від 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» що дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності, що була проведена Держлісаганеством, ні у висновках проведеної перевірки, ні в жодному іншому документів, що були видані Держлісагенством не зафіксовано, які саме значні негативні наслідки настали для підприємства і в чому вони виразилися, також не зафіксовані штрафні санкції, які б були застосовані до підприємства.

Крім того, дана вимога чітко визначена в ч.3 ст.149 КЗпП України, а саме, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, тобто поновленням працівника на роботі.

Відповідно до ч.4 ст.149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Наказ про дисциплінарне звільнення №242-к від 26.07.2017 р. оголошено і доведено під розписку позивачу - ОСОБА_1 27.07.2017 р. про звільнення його 26.07.2017 р., про що свідчить підпис позивача на наказі із датування дати ознайомлення. Даний наказ є грубим порушенням трудового законодавства і ст.. 47 КЗпП України, де чітко визначено, що у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Крім того, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.. 116 КЗпП України. Відповідно до видаткового касового ордера ДП «Клеванського лісового господарства» повний розрахунок з ОСОБА_1 був проведений лише 31.07.2017 р. А тому, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

27.07.2017 р. ОСОБА_1 працював повноцінний робочий день і виконував покладені на нього трудові обов`язки, про це свідчать документи з підписами і візуванням на документах.

Наказ на звільнення №242-к від 26.07.2017 р. був отриманий ДП «Клеванським лісовим господарством» лише 27.07.2017 р. о 10 год. 28 хв., про що свідчить також віза секретаря та акт складений 27.07.2017 р. про надходження даного документу до підприємства. Крім того, акт приймання - передачі ДП «Клеванського лісового господарства» був складений також 27.07.2017 р. і передані всі справи новому керівнику ОСОБА_2 , хоча наказ №53 від 26.07.2017 р. «Про створення комісії по прийому-передачі ДП «Клеванського лісового господарства» також був виданий 26.07.2017».

Як зазначав позивач відповідно до постанови КМУ від 09.10.2013 р. №818 «Про затвердження Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належить до сфери управління міністерства, інших центральних органів виконавчої влади, і внесення змін до постанови КМУ від 19.03.1993 р. №203» звільнення ОСОБА_1 з посади керівника підприємства має бути погоджене з Рівненською державною адміністрацією Рівненської області.

Державне агентство лісових ресурсів не врахувало категоричне заперечення висновок голови Рівненської РДА - Рівненської РДА Рівненської області щодо звільнення ОСОБА_1 з роботи, яке виклало в своєму листі від 24.07.2017 р. №вих-2859/01-56/17, про що свідчить реєстрація листа в єдиному електронному реєстрі поштових відправлень. ОСОБА_1 особисто 26.07.2017 р., будучи у відрядженні у м.Києві власноруч заніс до Державного агентства лісових ресурсів України даний лист, який не рахований і по невідомій причині був зареєстрований наступним днем і і не врахований в наказі на звільнення №242-к від 26.07.2017 р.

Крім того, згідно письмових пояснень від 03.10.2017 р. (а.с.198-201 т.1) позивач вказує, що рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове грубе порушення, яке стало підставою для звільнення керівника. За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити перелік або систему порушень, за які був звільнений керівника, а лише одноразове грубе порушення конкретних трудових обов`язків.

Проте наказ 242-к від 26.07.2017 р. не містить чіткого формулювання грубого порушення законодавства чи обов`язків директора ДП «Клеванське лісове господарство» ОСОБА_1 , яке стало підставою для звільнення.

Відповідач не зазначив, за яке конкретне однократне грубе порушення трудових обов`язків позивач підлягає звільненню, за яких обставин було вчинено проступок, характер останнього, у чому конкретно виявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору (контракту) на підставах, визначених законом.

По-друге, згідно з п.13 Постанови ПВСУ №9 від 06.11.1992 р., вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнений за п.8 ст. 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір за наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

В наказі на звільнення ОСОБА_1 №242-к від 26.07.2017 р. процитовано лише частину п.п. «б» п.26 Контракту.

Відповідно до підпункту «б» п. 26 Контракту керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном до закінчення терміну його дії у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи).

Отже, зазначена підстава для припинення контракту та звільнення може бути застосована лише за умови одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи), так як це чітко визначено в п.п. «б» контракту.

Ні в акті перевірки від 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності, що була проведена Держлісагенством, ні у висновках проведеної перевірки, ні в наказі №290 від 18.07.2017 «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським обласним управлінням лісового та мисливського господарства», ні в жодному іншому документі, що були видані Держлісагенством не зафіксовано, значних негативних наслідків, які настали для підприємства і в чому вони виразилися, також не зафіксовано штрафних санкцій, які б були застосовані до підприємства.

Таким чином, трудовий договір не може бути розірваним з підстави зазначеної відповідачем в наказі №242-к від 26.07.2017 р., за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов`язків, так як відсутні умови, визначені сторонами в контракті для його розірвання.

По-третє, ч.6 ст.43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним шкоду.

При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Чинне законодавство України не містить прямих роз`яснень, які саме порушення слід вважати грубими, залишаючи право їх оцінки за судами, що розглядають трудові спори.

Відповідно до п.1 контракту керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію здійснювати поточне керівництво підприємством, забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, а Орган управління майном зобов`язується створити належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника.

Згідно п.6 контракту керівник здійснює поточне (оперативне керівництво) підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань, передбачених законодавством, Статутом чи Положенням про об`єднання, підприємство, установу, організацію та цим контрактом.

В даному випадку, до обов`язків керівника входить поточне керівництво підприємством, організація виробничо-господарської діяльності, тобто, визначення відповідальних осіб за певні напрямки (сфери) діяльності підприємства та розподіл обов`язків між ними, що було зроблено керівником.

Окрім того, грубе порушення трудових обов`язків, як підстава для звільнення працівника, повинно мати одноразовий характер, тобто одноразова дія або акт. Натомість організація роботи підприємства по своїй суті є триваючого у часі, а тому не може вважатися одноразовою дією.

І рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою для звільнення керівника. За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити цілу систему порушень, за які був звільнений позивач, а лише одне грубе порушення, конкретних трудових обов`язків. Одноразове грубе порушення як підстава для звільнення є вчинення особою разового грубого порушення трудових обов`язків, а не триваюче порушення, зокрема неналежне виконання своїх обов`язків тощо.

Ні акт перевірки від 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності, що була проведена Держлісагенством, ні висновки проведеної перевірки, ні наказ №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським обласним управлінням лісового та мисливського господарства», що стали підставою для прийняття наказу про звільнення, не містять даних про одноразове грубе порушення керівником трудових обов`язків, а містять лише фіксацію загальних недоліків та порушень в організації роботи, що не може бути належним та достатнім доказом правомірності звільнення керівника за п.п. «б» п.26 Контракту.

В Акті перевірки від 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності, самою ж перевіркою було встановлено, що порушення та недоліки виникли в результаті недостатнього рівня контролю зі сторони головного інженера, зі сторони старшого інспектора кадрів, провідного економіста та бухгалтерської служби, зі сторони юрисконсульта, натомість даних про одноразове грубе порушення позивачем трудових обов`язків, за яке він міг би бути звільнений акт не містить.

Належних та допустимих доказів на підтвердження факту звільнення позивача саме за одноразове грубе порушення, відповідачем надано не було.

Згідно заперечень на позовну заяву відповідача Державного агентства лісових ресурсів України від 24.10.2017 (а.с.148-154 т.2) відповідач заперечує проти позовних вимог, вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. №12-рп/98 щодо офіційного тлумачення ч.3 ст.21 КЗпП України акцентовано увагу на те, що незважаючи на ці (які містить ст.9 КЗпП України) та інші застереження, що містяться у Кодексі законів про працю України та інших актах трудового законодавства України і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це як правило тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо.

Таким чином, при укладанні контракту закон надає право сторонам установлювати підвищену відповідальність особи й додаткові підстави для розірвання трудового договору - контракту.

Відповідно до розділу 1 ч. 1.1 Статуту ДП «Клеванське лісове господарство» затвердженого наказом Держлісагенства від 09.02.2017 №39 ДП «Клеванське лісове господарство», засноване на державній власності, створене відповідно до наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 р. №133 «Про організаційну структуру управління лісовим господарством України», належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України і координується Рівненським обласним управлінням лісового та мисливського господарства.

Відповідно до розділу 8 ч.8.4 Статуту директор підприємства несе повну відповідальність за стан діяльності Підприємства,

Працівники підприємства несуть відповідальність перед керівником підприємства, а останній - перед Органом управління майном.

Умовами контракту - ч.26 розділу 5 визначено підстави, згідно яких керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії, зокрема: 1) підпункт «б» у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настати значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо).

Згідно наказу Держлісагенства від 16.06.2017 №236 «Про проведення перевірки» Держлісагенством проведено перевірку, зокрема, ДП «Клеванське лісове господарство» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності оцінки діяльності за період з 01.01.2016 р. по завершений звітний період 2017 р.

Після проведення вищезазначеної перевірки, складено акт перевірки ДП «Клеванське лісове господарство» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності від 24.06.2017 р.

У вищезазначеному акті від 24.06.2017 р. відображено ряд як фінансових, так і не фінансових порушень та недоліків, які виникли в результаті недостатнього рівня контролю зі сторони директора ДП «Клеванське лісове господарство», а також недотримання спеціалістами підприємства в повній мірі нормативно-правових актів, невиконання ними своїх посадових обов`язків при веденні лісового господарства, заготівлі деревини, веденні бухгалтерського обліку та складанні фінансової звітності.

18.07.2017 р. Держлісагенством видано наказ №290 «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським обласним управління лісового та мисливського господарства», яким затверджено вищезазначені висновки.

Позивач відповідно до характеру та умов виконуваної ним роботи, своїх посадових обов`язків повинен був у будь-якому разі забезпечити збереження закріпленого за підприємством державного майна, разом з тим, в порушення положень контракту, не забезпечив розроблення і здійснення заходів з належної організації роботи підприємства стосовно запобігання порушення лісового законодавства, чим одноразово грубо порушив свої трудові обов`язки, що стало підставою для припинення трудового договору.

Позивач звільнений на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП, а умови укладеного ним контракту не передбачають застосування заходів дисциплінарного чи громадського стягнення перед його розірванням.

Вважає наказ Держлісагенства від 26.07.2017 р. №242-к «Про припинення трудового договору та звільнення з посади ОСОБА_1 » є законним та обґрунтованим, винесений на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач ДП «Клеванське лісове господарство» згідно відзиву (а.с. 62 - 66 т.3) вказує, що позовні вимоги є повністю безпідставними, просить відмовити у їх задоволенні.

По-перше, предметом позову є визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доводи позивача про можливе порушення положень ст.47 КЗпП України про видачу трудової книжки в день звільнення не заслуговують на увагу - оскільки, такі можливі порушення мають правовим наслідком виплату компенсації за час затримки про звільнення та зміну дати звільнення, а не визнання власне звільнення незаконним.

Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Мінпраці, Міністерством юстиції та Міністерством соцзахисту населення від 29.07.1993 р. №58, записи в трудову книжку при звільненні вносяться власником або уповноваженим ним органом після видачі наказу; з кожним записом, який вноситься до трудової книжки на підставі наказу про звільнення, власник зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особовій картці, а відповідно до п.4 цієї Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесенням до неї записом про звільнення.

Згідно з п.4.1 Інструкції при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним.

У відповідності до положень вказаної позивачем ст..47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Згідно п.11 Постанови ПВС України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 р. №9 днем звільнення вважається останній день фактичного виконання ним трудових обов`язків.

Враховуючи, що трудова книжка позивача знаходилася на підприємстві, то власне сам позивач, як директор підприємства був відповідальним за вчасне проведення розрахунків та видачу трудової книжки.

Вказана вище позиція відображена у постанові ВСУ №676/7305/15 від 18.01.2018 р.

Вважає неспроможними доводи позивача про не наведення формулювання причин звільнення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно оспорюваного Наказу від 26.07.2017 р. вказана причина звільнення - одноразове грубе порушення керівником законодавства та обов`язків визначених контрактом та вказано правові й фактичні підстави такого рішення.

При цьому жодна норма права не вимагає формулювання суті самого порушення у відповідному наказі - факт і обставини такого порушення, а також обставини, які впливають на вид відповідальності встановлюються у документах, на підставі яких видається наказ.

Позивач невірно ототожнює «факт заподіяння збитків» та «відшкодування збитків» - оскільки, без «заподіяння» не може бути і відшкодування.

Факт заподіяння збитків підприємству підтверджується долученим до матеріалів справи актом перевірки та поясненнями самого позивача.

Додатково факт неправомірної бездіяльності позивача та факт заподіяння збитків підприємству стверджується Наказом №100 від 07.07.2017 р. «Про розгляд матеріалів перевірки ДП «Клеванський лісгосп» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності від 24.06.2017 р.»

Вказаним наказом були притягнуті до дисциплінарної відповідальності всі головні спеціалісти підприємства та інші працівники за недоліки у роботі за період 2016-2017 р. та прийнято рішення про відшкодування завданої шкоди. При цьому: якщо всі без винятку головні спеціалісти підприємства в період 2016-2017 роки допускали порушення трудової дисципліни без відповідного реагування зі сторони керівника, то яким чином здійснювався контроль і загальне керівництво; після встановлення перевіркою Держлісагенства позивачем було видано Наказ №100 від 07.07.2017 р. «Про розгляд матеріалів перевірки ДП «Клеванський лісгосп» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності від 24.06.2017 р.», яким було притягнуто головних спеціалістів до відповідальності та виживалися заходи щодо відшкодування завданої шкоди.

Поряд з цим, і вказані дії були вчинені з істотним порушенням норм чинного законодавства та прав працівників, що свідчить про те, що вказаний наказ був прийнятий винятково з метою приховування недоліків у роботі керівника.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Такі пояснення у спеціалістів, яким оголошено догану, позивачем відібрано не було, що стверджується відповідною запискою зав. канцелярією підприємства.

Згідно положень ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Перевірка була проведена за період 2016-2017 роки, а позивач без дотримання норм чинного законодавства щодо строків та без отримання відповідних пояснень притягнув працівників до відповідальності, тобто, фактично без з`ясування всіх обставин.

Особи, яким було здійснено виплату зайвих коштів, внесли відповідні грошові кошти до каси підприємства.

Проте, у зв`язку з неможливістю правильного відображення в бухгалтерському обліку такого повернення грошових коштів у листопаді 2017 р., вказані грошові кошти були повернуті працівникам.

Згідно положень ч.1 ст.127 КЗпП України, відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасного не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми.

Звідси, положення Наказу №100 від 07.07.2017 р. «Про розгляд матеріалів перевірки ДП «Клеванський лісгосп» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності від 24.06.2017 р.» про фактичне відшкодування завданої шкоди є очевидно незаконним і спростовує (навпаки, підтверджує) факт спричинення збитків.

За вказаних обставин має місце факт відсутності контролю позивача за процесами на підприємстві протягом тривалого проміжку часу.

До підприємства ставляться вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вказана позовна вимога ґрунтується на довідці №99 від 14.09.2017 р. про те, що середньоденний заробіток позивача за останніх два місяці перед звільненням становив 1004,26 грн.

Відповідно до п.4 Постанови КМУ від 19.03.1993 р. №203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» оплата праці та матеріальне забезпечення керівника підприємства визначаються у контракті, провадяться за рахунок коштів підприємства і встановлюються у прямій залежності від результатів виробничо-господарської діяльності підприємства.

Відповідно до п.п. 1,2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 р. №100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу розраховується, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Проте згідно бухгалтерської довідки №53 від 04.04.2018 р. заробіток позивача у травні 2017 р. становив 16793,06 грн., а у червні 14820,36 грн., що не узгоджується із вказаною вище довідкою.

Позовна заява не містить доводів, які спростовували б факти порушень чинного законодавства, що викладені в акті передвіки, а отже наявність підстав для звільнення.

Представник відповідача ДП «Клеванський лісгосп» в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про місце, час та дату його проведення згідно письмових заяв від 17.03.2020 та 26.03.2020 р. просила розгляд справи відкласти, вказуючи, зокрема про потребу подання додаткових клопотань, письмових та усних пояснень, інших процесуальних документів, з огляду на складність справи, та задовольнити наявне в матеріалах справи клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

Вислухавши думку позивача та його представника, суд прийшов до висновку про відхилення клопотань представника відповідача ДП «Клеванське лісове господарство» про відкладення розгляду справи, оскільки відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Слід зауважити, що під час підготовчого провадження у справі учасники процесу скористалися своїм правом щодо подання клопотань, які вирішені судом, крім того ними, подано заяви по суті справи.

Представник відповідача Держлісагенства в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, час та дату його проведення шляхом надіслання судової повістки на офіційну електронну адресу, клопотань, заяв до суду не подано.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Рівненське обласне управління лісового та мисливського господарства в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, місце та дату проведення судового засідання шляхом надіслання судової повістки на офіційну електронну адресу. Згідно заяви від 12.03.2020 р. вх. 4282 заперечує проти заявлених вимог та просить розгляд справи проводити без участі його представника.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги згідно письмової заяви від 02.10.2017 р. (а.с.191 т.1). Позивач пояснював, що він не заперечує про наявність порушень, які були виявлені під час перевірки, але він не може нести відповідальність за кожного працівника, який у свою чергу має свої обов`язки, за які несе відповідальність. Зокрема, накази по підприємству виготовляються відповідними відділами за погодженням відповідними спеціалістами підприємства.

Крім того, вказують про невідповідність довідки №53 від 04.04.2018 р. (а.с.79 т.3), поданої відповідачем ДП «Клеванський лісгосп» щодо доходу ОСОБА_1 , яка навіть не містить печатки установи. Вважають аудиторський звіт №5;6 Рівненського ОУЛМГ неналежним доказом у справі, оскільки він поданий через рік після звільнення позивача (а.с. 147-214 т. 3). Йому невідомо про наявність у провадженні суду адміністративного позову (а.с. 215-224 т.3). Вважають, що клопотання відповідача ДП «Клеванський лісгосп» про призначення у справі судово-економічної експертизи не підлягає до задоволення, оскільки воно спрямоване лише для затягування розгляду справи. Позивач пояснює, що його ніхто з наказом №290 від 18.07.2017р., який також вказано як підставу звільнення, не ознайомлював. Звільнення фактично відбулося на підставі результатів перевірки і складеного акту від 24.06.2017 р., а не наказу №290 від 18.07.2017 р. Картку не погодження звільнення ОСОБА_1 голови Рівненської РДА рівненської області під час його відрядження до м.Києва в Держлісагенстві 26.07.2017 р. не захотіли зареєструвати. Пояснює, якби був наказ про його звільнення, то його б вручили йому 26.07.2017 р. м.Києві, бо віддавали у відділі кадрів відрядження (а.с. 88 т.1). Пояснює, що 27.07.2017 р. не від роботодавця, а від Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства факсограмою надійшов оскаржуваний наказ від 26.07.2017 р. №242-к до ДП «Клеванський лісгосп».

Справа перебувала у провадженні судді Гладишевої Х.В .

Ухвалою суду від 30.01.2018 р. прийнято до розгляду позовну заяву суддею Гнатущенко Ю.В.

Ухвалою суду від 22.03.2018 р. задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі в якості співвідповідача ДП «Клеванське лісове господарство» (а.с.42 т.3).

Ухвалою суду від 23.05.2018 р. відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ДП «Клеванське лісове господарство» про залишення позову без руху (а.с.121 т.3).

Ухвалою суду від 23.05.2018 р. відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ДП «Клеванське лісове господарство» про поновлення строку для подання зустрічного позову та повернуто зустрічну позовну заяву (а.с.143-144 т.3).

Ухвалою суду від 02.07.2018 р. задоволено заяву відповідача ДП «Клеванське лісове господарство» про виклик свідків та витребування доказів та закрито підготовче засідання у справі (а.с.266-268 т.3).

Ухвалою суду від 10.07.2018 задоволено заяву позивача про виклик свідків та допит позивача в якості свідка. (а.с.290 т.3)

Ухвалою суду від 18.03.2020 р. із занесенням до протоколу судового засідання було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ДП «Клеванський лісгосп» щодо призначення судово-економічної експертизи.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, показання свідків показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, підтримав позовні вимоги згідно письмової заяви від 02.10.2017 р. (а.с.191 т.1), діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 30.10.2014 р. між Державним агентством лісових ресурсів України та ОСОБА_1 укладено контракт терміном по 29.10.2019 р. (а.с.4-12 т.1).

Відповідно до наказу № 242-к від 26.07.2017 р. заступника голови Державного агентства лісових ресурсів України припинено трудовий договір з позивачем ОСОБА_1 та звільнено з посади директора ДП «Клеванське лісове господарство», яке координується Рівненським обласним управлінням лісового та мисливського господарства 26.07.2017 р. з підстав передбачених підпунктом «б» пункту 26 контракту за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом за пунктом 8 частини першої ст..36 КЗпП України.

Відповідно до Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 р. № 521, Держлісагентство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

Відповідно до підпункту 18 пункту 11 Положення, Голова Агентства утворює, ліквідовує, реорганізовує підприємства, установи та організації, затверджує їх положення (статути), в установленому порядку призначає на посаду та звільняє з посади їх керівників, виконує в межах повноважень, передбачених законом, інші функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління Держлісагенства.

Згідно ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть установлюватися угодою сторін.

В пункті 8 частини першої статті 36 КЗпП України зазначено, що підстави, передбачені контрактом, є самостійною підставою припинення трудового договору, а його розірвання з підстав передбачених контрактом, які не містять ознак дисциплінарного порушення, не є дисциплінарним стягненням, а тому положення статті 149 КЗпП України на спірні правовідносини не поширюється.

На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, норми КЗпП України надають право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Як зазначено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9, вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, судді повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір за наявності умов, визначених сторонами у контракті для його розірвання.

Підставою для звільнення позивача за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України стало невиконання умов підпункту «б» пункту 26 Контракту, а саме одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом.

Умовами підпункту «б» пункту 26 Контракту передбачено: керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії: у разі одноразового грубого порушення Керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо).

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 вказував на те, що жодних порушень умов контракту не допускав, а підстави його звільнення є надуманими. В судовому засіданні він пояснював, що не знімає з себе відповідальності за порушення, які були допущені, однак не вважає, що саме він допустив одноразове грубе порушення. Вказує, що оскаржуваний наказ про звільнення не містить чіткого формулювання, яке стало причиною його звільнення. Крім того, порушення були допущені, зокрема керівниками структурних підрозділів, про що вони давали відповідні пояснення, що аж ніяк не свідчить про одноразове грубе порушення позивачем умов контракту.

Як на підставу дострокового розірвання Контракту, відповідач вказує:

-Контракт, укладений з ОСОБА_1 від 30.10.2014 р;

-Наказ Держлісагенства від 18.07.2017 р. №290 «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства»;

-Пояснення директора ДП «Клеванське лісове господарство» ОСОБА_1 від 07.07.2017 р. №257;

-Абзац другий пункту 6 Порядку погодження з Головою Ради міністрів АРК, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 09.10.2013 р. №18

Допитаний в судовому засіданні як свідок позивач та свідок ОСОБА_4 пояснили, що 26.07.2017 р. ОСОБА_1 перебував у відрядженні у м.Києві в Держлісагенстві, куди привіз нарочно картку погодження (вмотивованої відмови) призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства, установи та організації, що належить до сфери управління міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, підписану головою Рівненської РДА Рівненської області В.О. Пилипчука №вих-2859/01-56/17 від 24.07.2017 на №10-28/4904-17 від 20.07.2017 р., де вказано, що в пропозиції Держлісагенства щодо звільнення ОСОБА_1 не доведено наявність одноразового грубого порушення законодавства чи обов`язків передбачених контрактом з його сторони, внаслідок якого настали б значні негативні наслідки для підприємства, яке він очолює, не зафіксовано збитків та штрафних санкцій, Рівненська РДА не погоджує звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДП «Клеванський лісгосп» (а.с.184-188 т.2), що підтверджено відповіддю Рівненської РДА Рівненської області від 15.09.2017 р. №вих. - 3448/01-56/17. Однак вказаний документ відповідачем Держлісагенством був зареєстрований лише 27.07.2017 р. та 28.07.2017 (а.с.176, а.с. 184 т.2).

27.07.2017 р. Рівненським ОУЛМГ о 13 год.00 хв. позивачу було надано наказ №242-к від 26.07.2017 р. про звільнення з посади директора ДП «Клеванське лісове господарство» з підстав передбачених п.п. «б» пункту 26 контракту за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом за п.8 ст.36 КЗпП України, виданого Держлісагенством України.

Рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове грубе порушення, яке стало підставою для звільнення керівника.

За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити перелік або систему порушень, за які був звільнений керівник, а лише одноразове грубе порушення конкретних трудових обов`язків.

Наказ №242-к від 26.07.2017 р. не містить чіткого формулювання одноразового грубого порушення законодавства чи обов`язків директора ДП «Клеванське лісове господарство» ОСОБА_1 , яке стало підставою для звільнення.

В оскаржуваному наказі не зазначено, за яке конкретне однократне грубе порушення трудових обов`язків позивач підлягає звільненню, за яких обставин було вчинено проступок, характер останнього, у чому конкретно виявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло бути підставою для розірвання трудового договору (контракту) на підставах , визначених законом.

Ні в акті перевірки від 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності, що була проведена Держлісагенством, ні у висновках проведеної перевірки, ні в наказі №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським обласним управлінням лісового та мисливського господарства», не зафіксовано, значних негативних наслідків, які настали для підприємства і в чому вони виразилися, також не зафіксовано штрафних санкцій, які бути застосовані для підприємства.

Трудовий договір не може бути розірваний з підстави зазначеної відповідачем в наказі №242-к від 26.07.2017 р. «за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов`язків», так як відсутні умови, визначені сторонами в контракті для його розірвання.

Згідно п.6 Контракту керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань, передбачених законодавством, Статутом чи Положенням про об`єднання, підприємство, установу, організацію та цим контрактом.

До обов`язків керівника входить поточне керівництво підприємством, організація виробничо-господарської діяльності, тобто визначення відповідальних осіб за певні напрямки (сфери) діяльності підприємства та розподіл обов`язків між ними, що було зроблено керівництвом.

В наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано про випадки заниження діаметрів асортиментів на Клеванському нижньому складі ДП «Клеванський лісгосп», що зазначено в розділі 3 «Дотримання підприємством чинних нормативно-правових актів з питань використання деревних лісових ресурсів» Акту перевірки від 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності. Перевіркою встановлено, що зазначені у даному розділі акту порушення та недоліки виникли в результаті недостатнього рівня контролю зі сторони головного інженера, який відповідно до п.2.2, п.2.5, п. 2.9 Розділу 2 Службових обов`язків зобов`язаний забезпечувати виконання завдань виробничо-фінансового плану по заготівлі вивезенню лісу, виробництву продукції деревообробки; безпосередньо керувати роботами по заготівлі та вивезенню лісу, переробці деревини та лісових відходів; організовувати реалізацію продукції, здійснювати контроль за її якістю та слідкувати за своєчасним виконанням договорів із споживачами.

В наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано, в результаті недотримання перевіреними підприємствами вимог чинних нормативно-правових актів з питань оплати праці встановлені випадки безпідставного нарахування та виплати заробітної плати, відпускних, премій, доплат та надбавок на загальну суму 124,2 тис. грн., в тому числі «Клеванський лісгосп» - 7 випадків, на суму 24,8 тис. грн. У штатному розписі ДП «Клеванський лісгосп» на 2016 р. допущена арифметична помилка - фонд заробітної плати на місяць інспектора з кадрів при посадовому окладі 3798 грн. та 0,75 штатної одиниці повинен становити 2848,5 грн., а у штатному розписі встановлено 2849 грн. (перевищення суми на 0,50 грн.), що є порушенням формування штатного розпису. Також встановлені інші недоліки щодо відсутності доказів щодо переліку посад і професій працівників з ненормованим робочим днем; відсутнє положення про надання відпусток працівникам; є заборгованість із використання щорічних відпусток; невиплати винагороди за виплату років протягом 2016 р року та 5 місяців 2017 року, що зазначено в розділі 4 «Соціально-трудові відносини та оплата праці» Акту перевірки від 24.06.2017 р.ДП «Клеванський лісгосп». Вказані недоліки виникли в результаті недостатнього контролю зі сторони старшого інспектора кадрів, провідного економіста та бухгалтерської служби, який згідно посадових обов`язків зобов`язаний організовувати своєчасне оформлення приймання, переведення і звільнення працівників згідно з трудовим законодавством, положеннями інструкціями і наказами підприємства, облік особового складу, видачу довідок про діяльність працівників, збереження і заповнення трудових книжок та ведення встановленої документації з кадрів, а також підготовку матеріалів для рекомендації до заохочень та винагород; забезпечувати складання встановленої звітності з обліку особового складу та роботи з кадрами, складати статистичну звітність по кадрах; оформляти накази з особового складу та інші по кадрах; вести облік відпусток, надавати їх згідно чинного законодавства.

Відповідно до посадових обов`язків головного економіста ДП «Клеванський лісгосп» належить забезпечення суворого додержання режиму економії матеріальних, трудових і фінансових ресурсів на усіх напрямках господарської діяльності підприємства; керування структурними підрозділами підприємства, які виконують економічну роботу, сприяє впровадженню економічно доцільних рішень з управління виробництвом; забезпечує: планування коштів для реалізації заходів спрямованих на поліпшення умов і безпеки праці; впровадження оптимальних режимів праці та відпочинку для окремих категорій працівників, яким передбачено скорочення часу контактування з небезпечними і шкідливими виробничими факторами: разом з іншими підрозділами підприємства та профспілковим комітетом готує проект колективного договору; організовує і здійснює контроль за його виконанням; здійснює контроль за дотриманням графіків, балансу і режимів робочого часу і часу відпочинку, наданням пільг та компенсацій за шкідливі умови праці; вивчає умови праці робітників, готує пропозиції про розміри додаткових відпусток, скорочення робочого часу для осіб, зайнятих на роботах із шкідливими та важкими умовами праці.

До посадових обов`язків головного бухгалтера належить організація роботи бухгалтерської служби, контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; здійснює заходи щодо надання повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан, результати діяльності та рух коштів підприємства; здійснює контроль за веденням касових операцій, раціональним та ефективним використанням матеріальних, трудових та фінансових ресурсів.

В наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано, що у ДП «Клеванський лісгосп» оформлення наказів з основної діяльності та з особового складу не відповідає Правилам організації та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим наказом Мін`юста України від 18.06.2015 №1000/5. Юрисконсультами підприємств візуються не всі проекти наказів та договорів. На підприємствах відсутні власні номенклатури справ та інструкції з діловодства, що вказано в Акті перевірки від 24.06.2017 ДП «Клеванське лісове господарство» та перевіркою встановлено, що зазначені у даному розділі акту порушення та недоліки виникли в результаті недостатнього контролю зі сторони юрисконсульта, до посадових обов`язків якої входить здійснення керівництва правовою роботою на підприємстві, розробка документів правового характеру, слідування за дотриманням законодавства; перевірка відповідності вимогам чинного законодавства внутрішніх (локальних) документів підприємства, візування їх, надання допомоги з підготовки та правильного оформлення зазначених документів; забезпечення наявності повноцінної нормативно-правової бази на підприємстві.

В наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано, що у ДП «Клеванський лісгосп» спостерігається значне перевищення обсягів кредиторської заборгованості над дебіторською, що може негативно вплинути на їх фінансовий стан, зокрема станом на 01.04.2017 р. дебіторська заборгованість становила 1474 тис. грн.; кредиторська заборгованість станом на 01.04.2017 р. становила 8144 тис. грн.; коефіцієнт співвідношення кредиторської заборгованості до дебіторської за період, який перевірявся збільшився з 4.2 до 5.5, Згідно Акту перевірки від 24.06.2017 р. за 2016 р. та за 3 місяці 2017 р. ДП «Клеванський лісгосп» своєчасно подавало в Держлісагенство фінансові плани та зміни до них, а також пояснювальні записки. Показники зі звітів про виконання фінансового плану підприємства свідчать про випередження темпів зростання доходів ДП «Клеванський лісгосп» над темпами зростання його витрат. Аналіз достовірно балансу Ф №1 вказує на достовірність фінансової звітності підприємства. Станом на 01.06.2017 р. у ДП «Клеванський лісгосп» податковий борг відсутній. Перевіркою не встановлено порушень виконання планів, фінансової звітності. Відповідно до посадових обов`язків головного економіста ДП «Клеванський лісгосп» він проводить роботу з удосконалення планування економічних показників діяльності підприємства, досягнення високого рівня їх обґрунтованості, створення і поліпшення нормативної бази планування, норм витрат товарно-матеріальних цінностей, обігових коштів і використання виробничих потужностей.

Згідно до посадових обов`язків головного бухгалтера ДП «Клеванський лісгосп» належить здійснення контролю за веденням операцій, раціональним та ефективним використанням матеріальних, трудових та фінансових ресурсів.

В наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано, що на підставі наказів керівника ДП «Клеванський лісгосп» працівниками підприємства надаються безвідсоткові поворотні фінансові допомоги. Станом на 01.01.2016 р. заборгованість працівників перед підприємством становила 453,8 тис. грн., а станом на 01.06.2017 р. - 238,8 тис. грн. Згідно Акту перевірки від 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» погашення позик проводиться вчасно шляхом утримання із заробітної плати працівників згідно умов договору.

В наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано, що у ДП «Клеванський лісгосп» за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. надійшло готівки в касу від реалізації лісо продукції в сумі 1750300,92 грн. з якої 91% або 1599787,95 грн. надано в підзвіт (як правило лісничим) для закупівлі товарно-матеріальних цінностей, які оприбутковані по бухгалтерії та списані на різні види ремонтів основних засобів. Відповідно за період з 01.01.2017 по 31.05.2017 р. із суми готівки, яка надійшла в касу 820723,03 грн. надано в підзвіт 68% або 560150,21 грн. Згідно Акту перевірки віл 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» встановлено, що оформлення касових документів проводиться згідно з Положенням про касові операції. Грошові суми, що надійшли в касу, своєчасно оприбутковуються за прибуткових касових ордерах. Перевіркою дотримання ліміту готівки в касі порушень не встановлено. Згідно посадових обов`язків головного бухгалтера передбачено здійснення ним контролю за веденням касових операцій, раціональним та ефективним використанням матеріальних, трудових та фінансових ресурсів.

В наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано, що під час натурного обстеження лісових масивів комісією виявлено 59 випадків незаконних рубок дерев загальною площею масою 389,5 куб.м., у тому числі ДП «Клеванський лісгосп» - 3 випадки, масою 10,5 куб.м.

На перевірених підприємствах встановлено 19 випадків приписок виконаних робіт з проведення у 2016 р. рубок догляду в молодняках на загальній площі 32,2 га, в результаті чого підприємствами безпідставно проведено оплату за виконану роботу на загальну суму 21,4 тис. грн.., в тому числі ДП «Клеванський лісгосп» - 7 випадків на площі 14,6 га, витрати 5,6 тис. грн..

В результаті проведених під час перевірки вибіркових інвентаризацій у 10 матеріально-відповідальних осіб встановлено 9 випадків нестач лісо продукції та готової продукції переробки деревини на загальну суму 1454,2 тис. грн. (ДП «Клеванський лісгосп» - 2 випадки на 1,8 тис. грн..) та 12 випадків лишків лісо продукції на загальну суму 613,0 тис. грн.. (ДП «Клеванський лісгосп» - 5 випадків на 29,9 тис. грн.).

На перевірених державних підприємствах виявлено 97 випадків порушень нормативно-правових актів з питань відведення лісосічного фонду, заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї, в тому числі ДП «Клеванський лісгосп» - 19 порушень. Перевіркою встановлено, що зазначені у даному розділі акту порушення та недоліки виникли в результаті недостатнього рівня контролю зі сторони головного інженера, згідно посадових обов`язків якого він є заступником директора лісгоспу, керівником, організатором і технологом робіт по промисловій діяльності лісгоспу. Він зобов`язаний забезпечувати виконання завдань виробничо-фінансового плану по заготівлі вивезенню лісу, виробництву продукції деревообробки; забезпечувати виконання завдань виробничо-фінансового плану по заготівлі вивезенню лісу, виробництву продукції деревообробки; здійснювати безпосереднє керівництво виробничою діяльністю цехових підрозділів лісгоспу; безпосередньо керувати роботами по заготівлі та вивезенню лісу, переробці деревини та лісових відходів; організовувати реалізацію продукції, здійснювати контроль за її якістю та слідкувати за своєчасним виконанням договорів із споживачами; забезпечувати складання технологічних карт на розробку лісосік, розглядати та затверджувати їх.

Відповідно до посадових обов`язків головного лісничого ДП «Клеванський лісгосп» головний лісничий є керівником, організатором і технологом всіх лісогосподарських робіт. У підпорядкуванні головного лісничого перебувають спеціалісти лісогосподарської служби ДП «Клеванський лісгосп». Головний лісничий зобов`язаний здійснювати безпосереднє керівництво виробничою діяльністю лісництв; керувати відділом лісового господарства, направляти його роботу на оперативне вирішення виробничих питань, координувати діяльність підрозділів ДП «Клеванський лісгосп» і усувати причини, що затримують виконання передбачених планом робіт; безпосередньо керувати роботами по: охороні і захисту лісу, рубках догляду за лісом і санітарних рубках, відводу та передачі лісосічного фонду, заготівлі насіння, вирощуванню посадкового матеріалу на розсадниках, створенню лісокультур; в період проведення лісовпорядних робіт здійснювати передвіку і проводити прийомку цих робіт; періодично перевіряти на місцях виконання робочих планів і завдань лісництвами, обходами, окремими робітниками; постійно контролювати виконання лісовою охороною правил охорони лісу від пожеж та самовільних рубок.

Отже, грубе порушення трудових обов`язків як підстава звільнення працівника повинно мати одноразовий характер, тобто одноразова дія або акт. Натомість організація роботи підприємства по своїй суті є триваючою у часі, а тому не може вважатися одноразовою дією.

Ні в Акті перевірки від 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності, що була проведена Держлісагентсвом, ні висновки проведеної перевірки, ні в наказі №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським обласним управлінням лісового та мисливського господарства», з яким позивач ОСОБА_1 не був ознайомлений, та які стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу про звільнення, не містять даних про одноразове грубе порушення керівником трудових обов`язків, а містять лише фіксацію загальних недоліків та порушень в організації роботи, що не може бути належним та достатнім доказом правомірності звільнення керівника за п.п. «б» пункту 26 контракту.

Та як зазначалося вище у самому Акті перевірки від 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» встановлено, що порушення та недоліки виникли в результаті недостатнього рівня контролю зі сторони головного інженера, зі сторони старшого інспектора кадрів, провідного економіста та бухгалтерської служби, юрисконсульта, натомість даних про одноразове грубе порушення позивачем трудових обов`язків, за яке він міг би бути звільнений акт не містить.

Належних та допустимих доказів на підтвердження факту звільнення позивача саме за одноразове грубе порушення, відповідачами надано не було.

Одноразове грубе порушення трудових обов`язків, на думку суду, має бути фактичне, очевидне й винне (умисне або необережне) порушення працівником обов`язків, передбачених нормативними правовими актами, трудовим та колективним договорами. У кожному разі грубість порушення визначається з урахуванням конкретних обставин стосовно кожного працівника, що виконує керівні функції. Дана норма закріплена у частині 1 статті 41 КЗпП. Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р. № 9, роз`яснив, що на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП за одноразове грубе порушення трудових обов`язків трудовий договір може бути розірваний лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду. Під час вирішення питання про звільнення працівника необхідно виходити: з характеру проступку; з обставин, за яких його було вчинено; зі ступеня заподіяння збитку. Реальною підставою для розірвання трудового договору з працівником, що виконує керівні функції є свідоме здійснення ним певної дії або бездіяльності, що порушує чи порушило трудові обов`язки, передбачені його трудовим договором, статутом, посадовими інструкціями, внутрішніми положеннями підприємства тощо. Отже, повинно мати місце одноразове грубе порушення конкретних обов`язків керівника, які письмово зафіксовані. Важливою складовою застосування є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку однократності. Так, і рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника. У тексті наказу про звільнення повинно бути вказано конкретне грубе порушення чітко визначених трудових обов`язків, оскільки підставою для звільнення є вчинення особою разового грубого порушення трудових обов`язків, а не триваюче порушення. Грубість порушення необхідно передбачити, яку шкоду завдало таке порушення, оскільки характер проступку та обставини, за яких його вчинено, не свідчать про те, що таке порушення трудових обов`язків є грубим. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду. Враховуються характер дій або бездіяльності працівника, вчинення порушення умисно або з необережності та суттєвість наслідків порушення: негативні наслідки, які настали, або такі, що ймовірно могли настати із завданням роботодавцю значної матеріальної або моральної шкоди, зокрема невиконання вимог податкового, трудового, господарського законодавства. Усе це встановлює власник або уповноважений ним орган. Отже, умовою остаточного звільнення особи, яка виконує керівні функції на підприємстві, установі, організації, є дійсне існування всіх ознак порушення, визначеного як підстава звільнення у п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, а також достовірне встановлення уповноваженим органом їх наявності у порядку та згідно вимог, що встановлені чинним законодавством.

Отже, важливим елементом застосування норми п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є звільнення керівника за порушення, яке є одноразове, а не тривале, системне, що може бути підставою для звільнення з інших підстав.

Під разовим порушенням необхідно розуміти таку протиправну поведінку, що є обмеженою в часі, вчинену саме разово (одну дію або бездіяльність).

Рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове грубе порушення, яке стало підставою звільнення керівника.

Акт про результати перевірки контролюючого органу з окремих питань організації роботи підприємства (установи, організації), висновки якого стали підставою для прийняття наказу про звільнення, який не містить даних про одноразове грубе порушення керівником трудових обов`язків, а містить лише фіксацію загальних недоліків та порушень в організації роботи, не може бути належним та достатнім доказом правомірності звільнення керівника за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Згідно з частинами першої і другої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних унітарних підприємств, у яких не утворено наглядову раду, установ, організацій та господарських структур, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, та в яких не утворено наглядову раду, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог.

Частиною першою статті 23 КЗпП України встановлено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

У пункті 2 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору є закінчення строку.

Установлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах на підставі контракту, термін дії якого встановлено згідно з пунктом 31 контракту з 30.10.2014 р. по 29.10.2019 р.

Частиною третьою статті 235 КЗпП України встановлено, що у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Встановлено, що наказ Держлісагенства України від 26.07.2017 р. № 242-к про звільнення позивача ОСОБА_1 є незаконним, тому підлягає скасуванню, однак на час вирішення спору строк дії укладеного з ним контракту закінчився 29.10.2019 р., тому з метою відновлення порушених прав позивача, слід вважати ОСОБА_1 звільненим з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку дії контракту з 29.10.2019 р.

Слід звернути увагу на те, що суд не враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14, оскільки у цій справі інші правовідносини і фактичні обставини, а саме працівник працював за безстроковим трудовим договором, що узгоджується із практикою Верховного Суду висловлену у постанові від 28.01.2019 р. у справі № 569/16159/17, провадження № 61-44164св18.

Однак враховує положення вказаної постанови у справі № 6-33цс14 щодо питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_1 про поновлення на роботі, то, на думку суду, такі вимоги не можуть бути задоволені, виходячи з наступного.

Норми ст. 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань, зокрема призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних підприємств, установ, організацій та господарських структур, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог.

Контракт має строковий характер, тому однією з основних підстав його припинення є закінчення його дії (ст. 21 КЗпП України).

Щодо питання про укладення, продовження та припинення трудових контрактів з керівниками державних підприємств, які належать до сфери управління Держлісагентства, то ці обставини знаходяться поза компетенцією суду.

У зв`язку з тим, що строк дії Контракту закінчився 29.10.2019 і позивач ОСОБА_1 не може бути поновлений на попередній посаді.

Дострокове розірвання Контракту з ініціативи роботодавця, всупереч закону, дає підстави вважати позивача ОСОБА_1 звільненим з підстав, передбачених п.2 ч. 1 ст.36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку дії Контракту з 29.10.2019 р.

Щодо вимог про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, і сторони такий факт визнають, ОСОБА_1 нарахування і виплата заробітної плати проводилась відповідачем ДП «Клеванське лісове господарство», з якого позивач просив стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що позивача було звільнено з роботи незаконно і він підлягав би поновленню на роботі, однак строк дії контракту закінчився 29.10.2019 р., з відповідача ДП «Клеванський лісгосп» на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення і до закінчення строку дії контракту.

До суду представником відповідача ДП «Клеванський лісгосп» подано клопотання про призначення судово-економічної експертизи, в якому просить поставити наступні питання:

- яка сума заробітної плати підлягала нарахуванню ДП «Клеванське лісове господарство» позивачу за період з 30.10.2014 р. по 27.07.2017 р.; з яких видів виплат (посадовий оклад, надбавка, премія, компенсація тощо) вона складається (з зазначеннями суми відповідного виду виплати за кожний календарний місяць роботи та нормативно-правової підстави - закон, контракт з додатками №1 та №2 до нього, колективний договір тощо)?

- чи є документально обґрунтованим та нормативно підтвердженим розрахунок середньоденного заробітку за травень, червень 2017 р. у розмірі 1004,26 грн.?

- чи підтверджується документально встановлена за «Актом перевірки ДП «Клеванський лісгосп» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності» від 24.06.2017 р. нестача товарно-матеріальних цінностей та основних засобів на підприємстві за період з 30.10.2014 р. по 27.07.2017 р.?

- чи підтверджується документально наявність лишків товарно-матеріальних цінностей та основних засобів на підприємстві за період з 30.10.2014 р. по 27.07.2017 р.?

- чи підтверджується документальне необґрунтоване списання матеріалів, нарахування та виплата заробітної плати на завищений обсяг і вартість виконаних робіт за період з 30.10.2014 р. по 27.07.2017 р.?

- чи підтверджується документально необґрунтоване списання на підприємстві паливо-мастильних матеріалів за період з 30.10.2014 р. по 27.07.2017 р.?

- чи підтверджується документально обсяги господарських операцій та проведення розрахунків з контрагентами за період з 30.10,.2014 р. по 27.07.2017 р.?

- чи підтверджується документально необґрунтоване нарахування та виплата коштів контрагентам за завищені обсяги виконаних робіт за період з 30.10.2014 р. - по 27.07.2017 р.?

- чи підтверджується документально розмір безпідставно виплаченої та списаної підприємством заробітної плати з урахуванням даних, що вказані в Акті від 24.06.2017 р.?

- чи є документально обґрунтованим витрати на відрядження та розрахунки з підзвітними особами (працівниками підприємства) згідно Акту від 24.06.2017 р.?

В судовому засіданні позивач та його представник заперечували проти поданого клопотання, вважаючи, що клопотання подане з метою затягування розгляду справи.

Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача ДП «Клеванське ліскгосп» згідно клопотань від 17.03.2020 р. та 26.03.2020 р. просила відкласти розгляд справи, а згідно клопотання 26.03.2020 р. вирішити наявне в матеріалах справи клопотання про призначення вказаної експертизи.

Відповідно до ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

У відповідності до 2 постанови пленуму ВСУ №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», неприпустимо призначати експертизу у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. По справі судом зазначених умов призначення експертизи не встановлено.

Встановлення обставин, що входять в предмет доказування має здійснюватися судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів. При цьому докази, подані учасниками справи на їх підтвердження/спростування є предметом оцінки суду при ухваленні рішення по суті позовних вимог.

Проаналізувавши доводи ініціатора клопотання, вислухавши позивача та його представника, що заперечували проти призначення експертизи, перевіривши матеріали справи, судом 18.03.2020 р. було вирішено вказане клопотання та ухвалено відмовити у задоволенні клопотання відповдіача про призначення судово-економічної експертизи із занесенням вказаної ухвали до протоколу судового засідання, з врахуванням того, що стороною ініціатором не доведено необхідності проведення такої експертизи.

Крім того, на думку суду, відповідач ДП «Клеванський лісгосп» у відповідності до ч.1 ст. 106 ЦПК України, подавши вказане клопотання до суду ще у липні 2018 р., не був позбавлений можливості реалізувати своє право та подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, оскільки судом були задоволені клопотання відповідача щодо витребування доказів, які фактично є об`єктом дослідження у справі, та про які йдеться у клопотанні відповідача про призначення експертизи.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Встановлено, що позивача звільнено з роботи з 26.07.2017 р., а тому період для розрахунку середнього заробітку є з 26.07.2017 р. (день звільнення) по 29.10.2019 р. (закінчення контракту).

Останні два календарні місяці роботи: травень, червень 2017 року.

При визначенні розміру середнього заробітку позивача суд бере до уваги довідку № 99 від 14.09.2017 р. (а.с.190 т.1), видану ДП «Клеванський лісгосп», згідно якої встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача із розрахунку за травень-червень 2017 року становить 1004,26 грн., що підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , який і на даний час працює головним бухгалтером ДП «Клеванський лісгосп». З його показань, які є доказом у справі, встановлено розмір заробітної плати позивача за останні два місяці, які передували звільненню.

Робочі дні у 2017 році - 111.

Робочі дні у 2018 році - 250.

Робочі дні у 2019 році - 206.

Час затримки виплати заробітної плати - 567 днів.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.07.2017 р. по 29.10.2019 р. - 569 415 грн. 24 коп.

За п.6. ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Державного агенства лісових ресурсів України, ДП "Клеванське лісове господарство", третя особа "Рівненське обласне управління лісового та мисливського господарства" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення і поновлення на роботі - задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ №242-к від 26.07.2017 р. «Про припинення трудового договору та звільнення з посади ОСОБА_1 ».

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про поновлення на посаді директора Державного підприємства «Клеванське лісове господарство».

Вважати ОСОБА_1 звільненим з посади директора Державного підприємства «Клеванське лісове господарство» з підстав, передбачених п.2 ч. 1 ст.36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку дії контракту з 29 жовтня 2019 р.

Стягнути з Державного підприємства «Клеванське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 липня 2017 року по 29 жовтня 2019 року в розмірі 569 415,42 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Клеванське лісове господарство» на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В решті частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Державне агенство лісових ресурсів України, м.Київ, вул.Ш.Руставелі, 9-А, .

Відповідач Державне підприєство "Клеванське лісове господарство", Рівненська обл., Рівненський р-н., смт.Клевань, вул.Лісова, 6, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненське обласне управління лісового та мисливського господарства, м.Рівне, вул.Пушкіна, 26, .

Повне судове рішення складено 06.04.2020 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.