ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1289/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/1399/20 Категорія: Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2020 року, ухваленого в складі судді Романенко В.А., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07 червня 2010 року відповідач отримав кредит в розмірі 1400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач умови договору не виконував, внаслідок чого станом на 31 грудня 2019 року має заборгованість у розмірі 301359 гривень 86 копійок, з яких:

- 1366 гривень 56 копійок заборгованість за кредитом;

- 292793 гривні 30 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 7200 гривень 22 заборгованість за пенею.

Однак банк використовуючи своє право на пред`явлення позову, просив стягнути лише частину заборгованості в розмірі 139145 гривень 77 копійок, яка складається з наступного:

- 1366 гривень 56 копійок заборгованість за кредитом;

- 137779 гривень 21 копійка заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 07 червня 2010 року по 28 вересня 2018 року.

Також просив стягнути судові витрати у розмірі 2102 гривні.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 червня 2010 року в розмірі 1366 гривень 56 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відмову в задоволенні решти позовних вимог, суд в цій частині мотивував відсутністю у анкетізаяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та тим, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтована позовна заява в цій частині і відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач належним чином повідомив його про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження всіх обставин справи, розгляд без належної оцінки доказів по справі, просить скасувати рішення районного суду в частині відмови у стягненні заборгованості з процентів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В іншій частині рішення не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд безпідставно послався на судову практику, підписуючи анкету заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідач був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, правилами користування кредитною карткою та основними умовами обслуговування, що разом складають договір про надання банківський послуг. Відповідач при укладенні кредитного договору був належним чином повідомлений про умови кредитування, в тому числі щодо сплати відсотків. Також апеляційна скарга вмотивована тим, що крім заяви, відповідачем також підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна,55 днів пільгового періоду», отже, укладаючи кредитний договір сторони за власним волевиявленням досягли істотних умов по ньому. Вказує, що встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється. Отже, кредитний договір є двостороннім та оплатним, де оплатою за користування кредиту є сплата відсотків.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 07 червня 2010 року та отримав кредит в розмірі 1400 гривень.

Відповідач у заяві підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 11).

Також відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», відповідно до якої застосовується базова ставка 3 % на місяць за користування кредитними коштами, тобто 36,00% річних(процентна ставка на місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 4,5%).

Таким чином, сторони в належній формі, погодили умови договору щодо порядку та розміру сплати процентів.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно з розрахунком банку становить:

- 1366 гривень 56 копійок заборгованість за кредитом;

- 137779 гривень 21 копійка заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 07 червня 2010 року по 28 вересня 2018 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідачем підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду, а тому в сукупності із заявою підтверджує умови укладеного договору, в тому числі щодо процентів.

Несанкціонованого перевищення ліміту кредитування не було, що вбачається з позовної заяви, де зазначений ліміт вказаний банком складає 1400 гривень та розрахунку заборгованості, а тому при розрахунку боргу за процентами не може використовуватись підвищена процентна ставка.

Виходячи з довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем та визнана судом як підтвердження умов укладеного договору, базова процентна ставка в місяць становить 3,0%, тобто 36,00% річних.

Таким чином розмір боргу відповідача по процентах за період 07 червня 2010 року по 28 вересня 2018 року становить 2280 гривень 53 копійки, які і підлягають стягненню з відповідача.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та безпідставно повністю відмовив у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення процентів.

Враховуючи вищевикладене, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2020 року підлягає зміні.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2280 гривень 53 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам в сумі 137 гривень 68 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 15 жовтня 2020 року.

Судді