Справа № 450/11/20 Провадження № 2-о/450/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Яцишин Іван Володимирович, заінтересована особа Головне територіальне управління юстиції у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

представник заявника звернувся до суду із заявою, в якій просить суд, встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), та що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) є однією тією ж особою.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявив розбіжності у своїх документах, які порушують його права та інтереси. Так, у Свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 вказано ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 . У Свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 вказано вже ОСОБА_1 . Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 народилася дочка ОСОБА_4 , батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_5 . У Паспорті серії НОМЕР_5 вказано ОСОБА_1 . Відповідно до Договору дарування житлового будинку серії ААЕ № 514728 від 17.02.1997 року фігурує ОСОБА_1 . На даний час у заявника виникла необхідність реєстрації та перестарці майнових прав в центрах надання адміністративних послуг реєстраційних службах та органах нотаріату (органи юстиції), а також інших органах, організаціях, установах, підприємствах незалежно від форм власності, а наявна розбіжність не надає такої можливості. Заявник не міг реалізувати свої Конституційні права щодо розпорядження правом власності у зв`язку із розбіжностями у його документах, про такі йому було надано повідомлення в Територіальному підрозділі ЦНАП м. Львова. Схожі ситуації у заявника будуть часто виникати в майбутньому в багатьох інстанціях, оскільки його прізвище у деяких документах неодноразово зазнає неправильного перекладу з російської мови на українську.

08 січня 2020 року провадження у справі відкрито.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представник заявника Яцишин І. В. в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представник заінтересованої особи Головне територіальне управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з`явився, проте подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Разом з цим, ч. 3 ст. 315 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 встановлює, що заяви про встановлення факту належності свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в окремому провадженні, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в поданій заяві, просить суд, встановити факт, що ОСОБА_1 і ОСОБА_1 є однією тією ж особою, а тому просить фактично встановити тотожність особи. Відповідного до чинного законодавства, суд не може встановити в окремому провадженні тотожність особи, тому в задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 315, 319, 354 ЦПК України суд -

в и р і ш и в :

в задоволені заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Яцишин Іван Володимирович, заінтересована особа Головне територіальне управління юстиції у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10.02.2020 року.

СуддяІ. І. Мельничук