Справа № 161/9107/20
Провадження № 2/161/2552/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Борсук К.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження залі суду в м. Луцьку цивільну справу №161/9107/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати - ОСОБА_4 . За час шлюбу з ОСОБА_3 вони придбали нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2008 року. Після спливу шестимісячного терміну позивачу звернулися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їм було відмовлено, оскільки частка померлої у спільному майні подружжя не була визначена та відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1800 га, кадастровий номер :02:001:0065.

Ухвалою суду від 25 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні.

На запит суду від приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Гловацької А.В. надійшла спадкова справа №48/2019 до майна померлої ОСОБА_4 .

Позивачі подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, водночас, у заяві від 06.10.2020 року позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення, просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 з 05.05.1985 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , однак рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.11.2014 року у справі №161/10656/14-ц шлюб було розірвано (а.с. 12).

При цьому, 15.07.2008 року ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу було придбано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,18 га за адресою смт. Рокині Луцького району (а.с. 13, 14).

У зазначених договорах, зокрема у п.п. 1.5, 5.2 відповідно, зауважено, що згода іншого подружжя покупця на укладення правочинів отримана у встановленому законом порядку.

Договори нотаріально посвідчені, судом недійсними не визнавалися, сторонами не розривалися.

Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Однак, за життя спадкодавці між подружжям не було укладено договір про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, як встановлено судом і не заперечується сторонами по справі, спірні будинок та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 був придбаний ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 , тобто є спільною сумісною власністю подружжя.

Таким чином після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається, зокрема із Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1800 га, кадастровий номер :02:001:0065.

Заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (прізвища позивачів були змінені, що підтверджується копіями свідоцтва про народження, свідоцтва про зміну імені, а.с. 10, 11, 23) є дітьми спадкодавці та спадкоємцями першої черги за законом.

З матеріалів витребуваної спадкової справи №48/2019 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли спадщину, оскільки в установленому законом порядку подали відповідні заяви до нотаріальної контори.

Однак, постановами від 10 березня 2020 року, 7 травня 2020 року нотаріусвідмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 17, 18).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку шляхом подачі заяви до нотаріуса.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що на день смерті ОСОБА_4 належало право спільної власності на житловий будинок та земельну ділянку. ЇЇ право на дане майно ніким не оспорюється, тому позивачі, будучи спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину, позбавлені можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що за позивачами кожному слід визнати право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та 1/4 частину земельної ділянки площею 0,1800 га, кадастровий номер :02:001:0065, після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст. 60, 69 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1220, 1261, 1268 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1800 га, кадастровий номер :02:001:0065, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 , становить Ѕ частини.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та 1/4 частину земельної ділянки площею 0,1800 га, кадастровий номер :02:001:0065, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та 1/4 частину земельної ділянки площею 0,1800 га, кадастровий номер :02:001:0065, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк