Справа №173/1377/20
Провадження №2-о/173/75/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: заявниці - ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами окремого провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту державної реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

12.08.2020 року до суду звернулася заявниця ОСОБА_1 , із заявою про встановлення факту державної реєстрації шлюбу, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.08.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження з викликом сторін на 24.09.2020 року.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

24.09.2020 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених вимог заявник просить встановити факт державної реєстрації шлюбу 10.12.1959 року міським бюро ЗАГСа м. Бєлгорода між гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 1021.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_2 .

Вона звернулась до Верхньодніпровського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії в зв`язку із втратою годувальника.

Відділом Пенсійного фонду надані нею документи були прийняті, але в них спеціалістами фонду була виявлена помилка: в свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим міським бюро ЗАГС міста Бєлгорода від 10.12.1959 року по батькові її чоловіка зазначено російською мовою « ОСОБА_2 », а в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 виданому виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 16.04.2020 року українською мовою по батькові її чоловіка зазначено як « ОСОБА_2 ».

Дана обставина є перешкодою для призначення їй пенсії в зв`язку з втратою годувальника, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала за підставами, викладеними в заяві. Також пояснила, що 1959 році вона уклала шлюб із ОСОБА_2 . Даний шлюб ні вона, ні її покійний чоловік не розривали і в шлюбі вони прожили 60 років. У них народилось троє дітей: дві доньки і син. Встановлення даного факту їй потрібно для призначення пенсії.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи. свідків, з`ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачано, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як передбачено п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений документ який посвідчує факт, що має юридичне значення.

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

З пояснень заявниці судом встановлено, що міським бюро ЗАГС міста Бєлгорода 10.12.1959 року був зареєстрований шлюб між нею і її померлим чоловіком.

На даний час заявниця звернулась до Верхньодніпровського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії в зв`язку із втратою годувальника.

Відділом Пенсійного фонду надані заявницею документи були прийняті, але в них спеціалістами фонду була виявлена помилка: в свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим міським бюро ЗАГС міста Бєлгорода від 10.12.1959 року по батькові її чоловіка зазначено російською мовою « ОСОБА_2 », а в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 виданому виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 16.04.2020 року українською мовою по батькові її чоловіка зазначено як « ОСОБА_2 ».

Дана обставина є перешкодою для призначення заявниці пенсії в зв`язку з втратою годувальника.

Факт реєстрації шлюбу між заявницею та померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , підтверджується показаннями свідка ОСОБА_3 , яка в судовому засіданні пояснила, що заявниця та померлий ОСОБА_2 , є її батьками. Їй відомо, що батьки зареєстрували шлюб в 1959 році в м. Бєлгород. Але так як батько був родом з України вони переїхали на проживання до сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Через рік після реєстрації шлюбу між батьками народилась вона, а потім у батьків народилось ще двоє дітей. Батьки жили дружно і ніколи шлюб не розривали і не реєстрували інших шлюбів.

Також факт реєстрації шлюбу між заявницею та померлим ОСОБА_2 підтверджується наданими заявницею письмовими доказами: так згідно копії паспорта громадянина України встановлено, що українською мовою по батькові померлого ОСОБА_2 ,. записане: ОСОБА_2 , а російською мовою його по батькові записане « ОСОБА_2 ».

Свідоцтво про народження померлого та свідоцтво про реєстрацію шлюбу померлого із заявницею заповнені російською мовою і в них по батькові померлого російською мовою зазначене « ОСОБА_2 », що відповідає даним його паспорта із записами російською мовою.

На підставі чого суд приходить до висновку. що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскілки факт реєстрації шлюбу між заявницею та померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , знайшов своє підтвердження наданим суду доказами. Розбіжності у написанні по батькові ОСОБА_2 російською та українською мовами є незначними, носять одне змістове значення, оскільки походять від імені «Кузьма» та розцінюються судом як неправильний переклад з російської на українську мову. наявність розбіжностей у написанні по батькові померлого ОСОБА_2 , українською і російською мовами не має наслідком спростування самого факту реєстрації шлюбу між заявницею та померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Встановлення факту реєстрації шлюбу потрібно заявниці для призначення пенсії в зв`язку із втратою годувальника, тобто має наслідком виникнення правовідносин, пов`язаних із пенсійним забезпеченням.

В іншому порядку встановити даний факт заявниця не має можливості

Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору в сумі 420 грн., 40 коп., заявнику не відшкодовуються та покладаються на заявника.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту державної реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт державної реєстрації шлюбу 10 грудня 1959 року міським бюро ЗАГСа міста Бєлгорода між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис 1021 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 420 грн. 40 коп., покласти на заявницю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 . .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 08.10.2020 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 08.10.2020 року

Дата набрання законної сили: 10.11.2020 року