РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Рибалко Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Косатої М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , (згідно розпорядження голови районної адміністрації № 974 від 25.12.2012 року змінено номер будинку з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2), нова адреса: АДРЕСА_2 , що належала померлій

Позивач 05.03.2014 року звернулася з заявою про прийняття спадщини до третьої запорізької державної нотаріальної контори, однак постановою нотаріуса у видачі свідоцтва на право на спадщину на зазначену вище квартиру було відмовлено у зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документу державної реєстрації права власності на спадкове майно.

Посилаючись на те, що у позивача відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця, а саме ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , (згідно розпорядження голови районної адміністрації № 974 від 25.12.2012 року змінено номер будинку з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2), нова адреса: АДРЕСА_2 , що позбавляє її можливості оформити спадщину у нотаріуса, просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Представник позивача підтримала позовні вимоги надавши письмову заяву.

У відзиві на позовну заяву представник Запорізької міської ради просив прийняти рішення у справі відповідно до вимог чинного законодавства, а розгляд справи здійснювати у його відсутності.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за відсутності

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.11.2013 року, серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 на праві приватної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується: свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_2 , видане дослідним господарством «Хортиця» 28.10.1993р.; висновком про реєстрацію дома (домоволодіння) від 31.01.1994р.; свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 05.10.2006р., р№2-4770, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер: 12867463 від 12.12.2006р.

За життя 24.01.2012 року ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом третьої Запорізької державної нотаріальної контори Кікоть А.Г., відповідно до якого належне їй майно, зокрема квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 .

Згідно розпорядження №974р голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району від 25.12.2012 р. «Про упорядкування поштових адрес об`єктів нерухомості, розташованих по АДРЕСА_1» , житловому будинку АДРЕСА_1 присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_2 .

05.03.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Третьої Запорізької державної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріусу Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Трипольської К.К. від 29.10.2019 року №2236/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що не надані документи , потрібні для вчинення нотаріальної дії, а саме документи, що підтверджують право власності на зазначену квартиру.

У ОСОБА_1 відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , (згідно розпорядження голови районної адміністрації № 974 від 25.12.2012 року змінено номер будинку з 19 на 66), нова адреса: АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ст. 1233, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_2 .. Заповіт не змінений та не скасований.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Право власності в України повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами.

Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує ч.1ст. 317 ЦК України, ч. ч. 1,2 ст. 319 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Спори про спадкування підлягають розгляду у судовому порядку у разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину підтверджена відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Матеріалами справи підтверджена відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 .

Таким чином, обрані позивачем спосіб захисту його прав передбачені законом і відповідають йому.

Як роз`яснено в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Правова позиція суду щодо можливості захисту права власності позивача шляхом його визнання ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "підлягає використанню національними судами України як джерело права.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі «Онерільдіс проти Туреччини» Європейський суд з прав людини визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Ятрідіс проти Греції» зазначив, що володіння майном повинно бути законним.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,82,200,258,265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Н.І.Рибалко