Номер провадження: 22-ц/813/1686/20
Номер справи місцевого суду: 520/6850/18
Головуючий у першій інстанції Літвінова І. А.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Маслову Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сизоненко Данил Вікторович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору позики недійсним, -

ВСТАНОВИВ

04 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним договір позики, укладений 20 квітня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на вимогу ОСОБА_4 було підписано договір, який передбачає гарантії ОСОБА_1 щодо виконання обов`язків ОСОБА_3 перед ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , адже зі слів ОСОБА_3 вона не може бути стороною договору гарантії чи позики, оскільки вона займається нерухомістю неофіційно та є державним службовцем. Таким чином, у знайомого ОСОБА_4 - нотаріуса ОСОБА_5 укладено договір позики від 20 квітня 2016 року між позивачем та жінкою ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , проте при підписанні договору позики позивач вважав, що укладав договір поруки, тобто гарантує передачу об`єктів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 після реконструкції до 01 січня 2017 року, у зв`язку з тим, що є російськомовною особою. Тобто позивач стверджує, що при вчиненні спірного правочину помилявся щодо природи правочину, помилявся щодо прав та обов`язків сторін правочину, не усвідомлюючи правові наслідки вказаних правочинів, а саме договору позики, та посилаючись на ч.1 ст. 228 ЦК України, просить суд задовольнити позовні вимоги (а.с.1-3).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року було вирішено позов ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним залишити без розгляд, у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання та не повідомлення причини такої неявки (а.с.111-113).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити цивільну справу до Київського районного суду м. Одеси для подальшого розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що даний висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи, адже з довідки суду, наявної в матеріалах справи, вбачається, що судове засідання призначене на 08 лютого 2019 року не відбулося у зв`язку із знаходження судді у відпустці, проте про наступне засідання призначене на 04 березня 2019 року учасники вказаної цивільної справи повідомленні не були. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо сповіщення ОСОБА_1 про судове засідання призначене на 04 березня 2019 року (а.с.118-119).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони в судове засіданняне з`явилися, про час, дату та місце судового засідання були повідомленні належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Третя особа приватний нотаріус Сизоненко Д.В. подав до суду клопотання про розгляд справи без участі третьої особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи оскаржувану ухвалу в справі суд першої інстанції виходив з того, що процесуальна бездіяльність позивача ОСОБА_1 у справі триває з липня 2018 року. Позивач жодним чином про розгляд справи не цікавиться, заяв чи клопотань з процесуальних питань не надає. пояснення третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сизоненко Д.В., які між іншим містять вагомі обставини, які мають значення для розгляду справи, також залишилися без будь-якого відгуку з боку позивача. В судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини неявки. Заяв про розгляд справи за його відсутністю після постановлення ухвали суду від 04.01.2019 року про призначення судового засідання з викликом учасників справи, від позивача ОСОБА_1 не надходило. Нез`явлення позивача перешкоджає подальшому розгляду справи та вирішення необхідних процесуальних питань. Тому суд, на підставі ст. 257 ЦПК України постановив ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб 04 червня 2018 року(а.с.1-3).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий - суддя Літвінова І.А.) від 09.08.2018 року було відкрито провадження в справі та ухвалено призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін (а.с. 44-48). Також 09.08.2018 року ухвалою суду першої інстанції були витребувані відомості, необхідні для розгляду справи (а.с. 49-50). Проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позивач не заперечував.

11.09.2018 року від приватного нотаріуса Сизоненко Д.В. надійшли пояснення по суті спору (а.с. 63-70).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий - суддя Літвінова І.А.) від 23.11.2018 року було постановлено ухвалу про продовження строку вчинення процесуальних дій в зв`язку з наданням додаткового часу учасникам справи на подання пояснень/відзиву тощо та отримання доказів отримання сторонами пояснень приватного виконавця (а.с. 75-79).

17.12.2018 року на офіційну електронну пошту суду першої інстанції від ОСОБА_6 (який значиться відправником електронного листа) надійшов електронний лист з заявою адвоката Фішер Ю.Є. - представника ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 82-83). Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказана заява не підписана ані фізично представником відповідача, ані за допомогою кваліфікованого електронного підпису. Більш того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо повноважень адвоката Фішер Ю.Є. на представництво інтересів відповідача ОСОБА_2

04.01.2019 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий - суддя Літвінова І.А.) було призначено судове засідання з викликом сторін. Вказаною ухвалою суд першої інстанції постановив продовжити строк вчинення процесуальних дій учасниками справи, а також призначив розгляд питання щодо зміни порядку розгляду цивільної справи з викликом сторін у відкритому судовому засіданні на 08.02.2019 року (а.с. 92-94).

Судове засідання 08.02.2019 року було відкладено в зв`язку з відпусткою судді на іншу дату - 04.03.2019 року (а.с. 97). Судове засідання 04.03.2019 року було відкладено на 02.04.2019 року в зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (а.с. 105). 02.04.2019 року сторони в судове засідання не з`явились, суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку із повторною неявкою позивача (а.с.110, 111-113).

Аналізуючи процесуальну ситуацію, яка склалася за обставинами даної справи, апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази щодо належного повідомлення позивача про судові засідання, призначені на 08.02.2019 року та 04.03.2019 року. В матеріалах справи лише наявний конверт, яким позивачу було надіслано ухвалу від 04.01.2019 року, який повернувся до суду в зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання (а.с. 108-109). При цьому суд зауважує, що ухвала від 23.11.2018 року про продовження вчинення процесуальних дій була отримана позивачем 03.01.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 90). Про судове засідання 02.04.2019 року позивач був повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 107). Вказане підтверджує, що позивач отримує судову кореспонденцію за відомою суду адресою.

Отже, з наведеного вбачається, що в порядку статті 128 ЦПК України позивач був належним чином повідомлений лише про судове засідання 02.04.2019 року. Відповідно, зазначене виключає кваліфікуючу обставину для застосування положень про залишення позову без розгляду - повторну неявку належним чином повідомленого позивача. Вказані доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, тому апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 211 глави 6 «Розгляд справи по суті» ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання. Вказана позиція також висловлена в постанові ВС КЦС від 21 жовтня 2019 року в справі № 759/15271/17.

За обставинами даної справи суд не призначав розгляд справи по суті в судовому засіданні, а лише постановив ухвалу про призначення засідання для вирішення процесуального питання та заслуховування думки сторін - щодо зміни порядку розгляду цивільної справи з викликом сторін у відкритому судовому засіданні. Отже, до вказаної процесуальної ситуації положення статті 257 ЦПК України не застосовуються.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, не досліджені обставини, які мали значення для вчинення відповідної процесуальної дії та ухвалення судового рішення, та доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року про залишення позову без розгляду- скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

23.03.2020 року м. Одеса