Справа № 174/629/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Волинець Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірську Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця, заінтересовані особи: Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

28.09.2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 на рішення державного виконавця, заінтересовані особи: Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги зазначив, щозгідно з виконавчим листом № 2-766/03 виданим 16.12.2003 року на виконання рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, з нього на користь ОСОБА_3 були стягнути аліменти в розмірі ј частини його щомісячного доходу на утримання дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дочкою повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дочки ОСОБА_4 виповнилося 18 років і стягнення аліментів з нього було припинено. При цьому, кошти в рахунок сплати аліментів, він перераховував ОСОБА_2 самостійно, без повідомлення про це орган державної виконавчої служби, і ніяких претензій до мене з боку стягувача аліментів не було.

01.07.2020 року коли він їхав на роботу за кордон, йому було відмовлено у перетинанні державного кордону України рішенням від 01.07.2020 року, прийнятим уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону, капітаном ОСОБА_5 . Підставою відмови стала наявність у базі даних Державної прикордонної служби України відомостей у вигляді постанови Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 року № 0.

Коли він повернувся до м. Вільногірська, з`ясувалося, що підставою для відмови у перетинанні державного кордону України, стала не постанова Вільногірського міського суду, а постанова старшого державного виконавця Вільногірського MB ДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області, ОСОБА_6 від 13.06.2018 року ВП № 51490676 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Як слідує з зазначеної постанови від 13.06.2018 року ВП № 51490676 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, йому встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-766/03 виданого 16.12.2003 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області.

Вважає дії старшого державного виконавця Сірої Т.В. щодо винесення вищевказаної постанови неправомірними, правових підстав для того, щоб обмежувати його громадянські права, в тому числі право на свободу пересування та вільний виїзд за межі України, не існує, а зазначену постанову такою, що може бути визнана судом неправомірною та скасована.

Оскільки в наданих суду матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про отримання копії оскаржуваної постанови, суд приймає до уваги посилання скаржника на отримання її 24.09.2020 року, зі скаргою до суду він звернувся 28.09.2020 року, тобто з дотриманням встановленого ст. 449 ЦПК України десятиденного строку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу та викладені в ній обґрунтування підтримав та просив задовольнити її у повному обсязі. Пояснив, що від сплати аліментів він не ухилявся, передавав на утримання кошти, однак документально це не засвідчувалось, про існування заборгованості йому не відомо і яким чином вона утворилась також. Копію оскаржуваної постанови не отримував, а у зв`язку із тимчасовим обмеження у праві виїзду за межі України він не може виїхати і влаштуватися на роботу, хоча у нього відкрита віза і досягнуті певні домовленості. Він не відмовляється погашати борг, однак для цього йому потрібно працювати.

Про встановлення щодо нього обмежень у праві виїзду за межі України дізнався вже на кордоні. Оскільки він сплачував аліменти на утримання дитини, вважає, що держаним виконавцем вказані обмеження застосовані неправомірно.

Стягувачка ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явились надала заяву про розгляд справи без її участі не заперечує проти задоволення скарги (а.с. 18).

Старший державний виконавець Сіра Т.В. надала заяву про розгляд справи без її участі, надала для огляду в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 51490676 (а.с. 13).

Вивчивши скаргу, вислухавши заявника, дослідивши письмові матеріали справи та оглянувши матеріали виконавчого провадження № 51490676, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги в межах її доводів та виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16.12.2003 року у справі № 2-766/03 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 були стягнути аліменти в розмірі ј частини його щомісячного доходу на утримання дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дочкою повноліття.

Постановою головного державного виконавця Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Власенко В.Г., від 23.06.2016 року відкрито виконавче провадження № 51490676 з виконання виконавчого листа № № 2-766/03, виданого в порядку виконання рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі ј частини його щомісячного доходу на утримання дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказану постанову за вих. 2102 від 23.06.2016 року надіслано боржнику та стягувачці.

Відповідно до постанови від 13.06.2018 року старшим державним виконавцем Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Сірою Т.В., боржника ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до погашення ним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, оскільки виконавцем встановлено, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.03.2018 за період з 01.12.2014 року по 01.03.2018 в сумі 74714,98 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців (а.с. 5).

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (зі змінами від 07.12.2017 року, які набрали чинності 06.02.2018 року) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Ст. 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, зміни в законодавстві визначені у ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», можуть бути застосовані до тих випадків, що будуть виникати після 06.02.2018 року. На заборгованість по сплаті аліментів, яка існувала у боржника до цієї дати її розмір та тривалість накопичення, вказана новація законодавства не розповсюджується. Існуюча згідно оскаржуваної постанови станом на 01.03.2018 року заборгованість не може впливати і враховуватись при визначенні підстав для застосування державним виконавцем положень ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» на той час.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Такі роз`яснення містяться у пунктах 1 та 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Виходячи з викладеного, суд враховує посилання скаржника на те, що закон зворотньої дії в часі не має, тому строк несплати аліментів за шість місяців буде обчислюватись з дня набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції Закону України №2234-VІІІ від 07.12.2017 року, тобто з 06.02.2018 року і закінчувався 06.08.2018 року. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем передчасно, без достатніх підстав.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням вказаних обставин справи на наведених правових норм, суд приходить до висновку, що вимоги скаржника підлягають до задоволення. На теперішний час виконавче провадження завершено, що підтверджується наданими суду матеріалами і будь-які дії державним виконавцем вчинятись не можуть.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця, заінтересовані особи: Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову ВП № 51490676 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, якою йому встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-766/03 виданого 16.12.2003 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області, винесену 13.06.2018 року, старшим державним виконавцем Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали буде виготовлено 16 жовтня 2020 року.

Суддя І.А.Ілюшик