Ухвала

07 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 466/189/18

провадження № 61-12729ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 березня 2020 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 , третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання нікчемного правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило визнати таким, що відповідає ознакам нікчемності договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21 січня 2016 року, укладений між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О. А., зареєстрований в реєстрі за № 248; визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21 січня 2016 року, укладений між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О. А., зареєстрований в реєстрі за № 248.

Шевченківський районний суд м. Львова рішенням від 27 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, в задоволенні позову відмовив.

21 серпня 2020 року ПАТ «Фідобанк» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 березня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2020 року поновлено ПАТ «Фідобанк» строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 червня 2018 року та постанови Львівського апеляційного суду від 11 березня 2020 року. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк дня усунення недоліків, а саме - заявнику слід було надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), а також надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору, і встановлено для виконання вищевказаних недоліків строк десять днів з дня вручення ухвали, та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, за ідентифікаторами поштового відділення 149 та 157, заявник отримав вказану ухвалу 17 вересня 2020 року.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 25 вересня 2020 року. Вимоги ухвали заявником виконано.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 червня 2018 року та постанови Львівського апеляційного суду від 11 березня 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме - судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосовано норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 554/8916/15-ц, від 26 липня 2018 року у справі № 911/954/16 та від 19 грудня 2018 року у справі № 910/21976/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у даній справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 березня 2020 року.

Витребувати з Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу № 466/189/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 , третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання нікчемного правочину недійсним.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев
С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко