справа № 752/6799/16-ц
головуючий у суді І інстанції Чередніченко Н.П.
провадження № 22-ц/824/6391/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2020 року

за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про заміну заходу забезпечення позову іншим

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клампфер-Україна», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Будтехносервіс», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи джерелом підвищеної небезпеки, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Клампфер-Україна», третя особа: ТОВ «НВП «Будтехносервіс», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи джерелом підвищеної небезпеки.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 січня 2017 року за заявою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вжито заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно ТОВ «Клампфер-Україна», а саме: три автомобілі «FIAT FIORINO», 2016 року випуску, об`єм двигуна 1368, дата реєстрації 16 вересня 2016 року.

11 лютого 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про заміну заходу забезпечення позову іншим у порядку статті 156 ЦПК України, в якій просила здійснити заміну заходу забезпечення позову.

Обґрунтовуючи наведені вище вимоги, представник позивача вказувала на те, що ухвала суду від 24 січня 2017 року про накладення арешту на три транспортні засоби, що належать відповідачу, фактично виконана не була з причин відмови Бориспільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області у відкритті виконавчого провадження. Також представник позивача вказує, що новим власником зазначених вище трьох транспортних засобів 21 грудня 2019 року стало ТОВ «Клампфер Інжиніринг». Представник позивача зазначає, що оскільки відповідач всупереч вимог цивільного процесуального законодавства відчужив майно, яке було предметом забезпечення позову на користь іншої особи, наведене свідчить про свідоме ухилення від виконання рішення суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про заміну заходу забезпечення позову іншим.

Свої висновки суд першої інстанції обґрунтував тим, що матеріали цивільної справи не містять жодних документів щодо реєстрації вказаних транспортних засобів. Відсутність в матеріалах справи копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, на думку суду, унеможливлює взагалі їх ідентифікацію.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2020 року та задовольнити заяву представника позивача про заміну забезпечення позову іншим.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

не надання відповідачем інформації про державні номерні знаки, номери кузова транспортних засобів, - не перешкоджає прийняттю виконавчого документа до виконання. Суд і позивач мають право повідомити такі дані, якщо вони їм відомі, а державний виконавець зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення, зокрема право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну (частина 1 статті 4, частина 3 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», пункт 1 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5);

станом на 21 грудня 2019 року власником автомобілів, які за критеріями назва, модель, рік, об`єм двигуна збігаються з переліком транспортних засобів, які належали відповідачу, є ТОВ «Клампфер Інжиніринг», . За даними реєстру МВС України станом на 05 лютого 2020 року у ТОВ «Клампфер-Україна» транспортні засоби відсутні.

отже, є аргументовані підстави вважати неправомірним відчуженням майна ТОВ «Клампфер-Україна», яке є предметом забезпечення позову за ухвалою від 27 січня 2017 року на користь ТОВ «Клампфер Інжиніринг» директором і засновником якого є ОСОБА_3 ;

відповідачу ТОВ «Клампфер-Україна» (підписант і представник у справі ОСОБА_3 ) і набувачу майна - ТОВ «Клампфер Інжиніринг» (засновник і директор ОСОБА_3 ) було відомо про встановлену судом заборону відчужувати рухоме майно;

все майно ТОВ «Клампфер-Україна» було відчужено на користь підприємства директором і єдиним власником якого є представник відповідача - ОСОБА_3 , змінено назву нового власника майна, яким забезпечено позов на ідентичну назві відповідача, змінено засновника, директора, місцезнаходження ТОВ «Клампфер-Україна», є очевидним, що така діяльність ТОВ «Клампфер-Україна», ТОВ «Клампфер Інжиніринг», їх уповноважених осіб спрямована на унеможливлення виконання рішення суду по справі, якщо воно буде прийнято на користь позивача.

позивач не зобов`язаний надавати інформацію про держаний номер та номер кузова транспортного засобу і відсутність такої інформації не є перешкодою для забезпечення позову накладенням арешту;

керуючись завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями у судовому процесі, з метою здійснення контролю за виконанням судового рішення суд не обмежений в отримані відомостей, які містяться в Реєстрі транспортних заходів з метою здійснення повноважень, визначених законом.

суд неправильно встановив обставини, що на час подання та розгляду заяви про заміну способу забезпечення доказів, ОСОБА_3 є представником відповідача ТОВ «Клампфер-Україна». В заяві представника позивача ОСОБА_2 зазначено, що 04 лютого 2020 року у ТОВ «Клампфер-Україна» відбулися зміни, зокрема і виключення ОСОБА_3 з товариства як підписанта, що підтверджується відкрити даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачені статтею 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 січня 2017 року за заявою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вжито заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно ТОВ «Клампфер-Україна», а саме: три автомобілі «FIAT FIORINO», 2016 року випуску, об`єм двигуна 1368, дата реєстрації 16 вересня 2016 року.

У поданій заяві про заміну заходу забезпечення позову, представник позивача просить суд здійснити заміну заходу забезпечення позову шляхом:

- накладення заборони ТОВ «Клампфер-Україна», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іншим особам, у яких перебуває майно, відчужувати та утримувати, використовувати з погіршенням якісних властивостей понад нормальний знос рухоме майно: три автомобілі «FIAT FIORINO», 2016 року випуску, об`єм двигуна 1368, дата реєстрації 16 вересня 2016 року, які зареєстровані 21 грудня 2019 року на нового власника - ТОВ «Клампфер Інжиніринг»;

- накладення заборони ТОВ «Клампфер-Україна», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 іншим особам, у яких перебуває майно, приховувати рухоме майно: три автомобілі «FIAT FIORINO», 2016 року випуску, об`єм двигуна 1368, дата реєстрації 16 вересня 2016 року, та інформацію про їх державні номерні знаки, номер кузова, місце перебування, зберігання, використання рухомого майна;

- накладення арешту на рухоме майно: три автомобілі «FIAT FIORINO», 2016 року випуску, об`єм двигуна 1368, дата реєстрації 16 вересня 2016 року, які зареєстровані 21 грудня 2019 року на нового власника - ТОВ «Клампфер Інжиніринг».

Як вбачається, заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, про заміну заходу забезпечення позову та матеріали справи, не містять ідентифікаційних даних вказаних транспортних засобів, як то номер кузова або реєстраційний номер, їх вартість, а також Свідоцтв про реєстрацію вказаних вище транспортних засобів, які є предметом забезпечення позовних вимог.

А також, до заяви представником позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що саме ті транспортні засоби, які були предметом забезпечення позову за ухвалою суду від 24 січня 2017 року, перереєстровано на нового власника.

За відсутності ідентифікаційних даних транспортних засобів щодо яких подана заява про накладення арешту, їх вартості, та документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами таким майном, заява про заміну заходу забезпечення позову шляхом накладення заборони третім особам відчужувати, утримувати, використовувати та приховувати рухоме майно, правомірно не задоволена судом першої інстанції з чим погоджується колегія апеляційного суду.

Колегія апеляційного суду вважає, що при зверненні з заявою про забезпечення позову, позивач повинен зазначати ідентифікаційні дані транспортних засобів щодо яких подана заява, а також їх вартість, оскільки вживати заходи забезпечення позову можливо лише у межах загальної суми ціни позову.

А також, колегія апеляційного суду вважає, що відсутність такої інформації є перешкодою для забезпечення позову, тому відхиляє доводи заявника про можливість встановлення цієї інформації після відкриття виконавчого провадження відповідно до пункту 3 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку крім випадків передбачених статтею 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 09 жовтня 2020 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді В.М. Волошина

Т.А. Слюсар