ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/797/20 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 302070000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника апелянтів та представника

Байковецької сільської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 липня 2020 року (постановлену суддею Сливкою Л.М., повний текст якої складено 07 липня 2020 року) у цивільній справі № 607/10628/19 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Байковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та визнання протиправним і скасування пункту рішення сільської ради,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що при приватизації земельної ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відбулося накладення земельної ділянки відповідачів на земельну ділянку позивача, внаслідок чого позивач позбавлена можливості приватизувати свою земельну ділянку.

Представник позивачки адвокат Ходюк К. М. заявила клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи з метою встановлення наявності чи відсутності порушення майнових прав чи інтересів позивача.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 липня 2020 року призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 судову земельно-технічну експертизу.

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1. Чи відповідають вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування Технічна документація та її затвердження із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер , що розташована по АДРЕСА_1 , виготовлена відповідно до Договору № 352 від 05 червня 2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕОЗЕМСЕРВІС», , місцезнаходження: офіс 4, вул. Живова, 32А, м. Тернопіль ? Якщо не відповідають, то у чому полягають невідповідності ?

2. Яка фактична площа земельної ділянки, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , користувачем якої є ОСОБА_5 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ?

3. Яка фактична площа земельної ділянки кадастровий номер із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , власниками якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ?

4. Чи має місце порушення землекористування, зокрема, порушення меж та накладення земельних ділянок, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 ?

Не погодившись з вказаною ухвалою суду представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В скарзі вказано про те, що позивачем не надано доказів порушення її майнового права чи законного інтересу.

Зазначено, що земельна ділянка позивача не сформована, геодезичні роботи щодо ділянки не виконувалися, а тому підстави щодо призначення судової земельно-технічної експертизи відсутні.

В відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 доводи поданої апеляційної скарги заперечила і вказала, що відповідачам було виділено лише 16 сотих землі, однак вони претендують на 23,4 сотих. Вважає, що збільшення розміру земельної ділянки відповідачів відбулося за рахунок її земель.

Представник ОСОБА_5 адвокат Ходюк К.М. у відзиві на апеляційну скаргу вказав, що ще в 1978 році проведено винесення меж земельної ділянки позива в натурі та прив`язку до існуючих будівель і споруд, на основі чого виготовлено план забудови земельної ділянки, який наявний в матеріалах справи. Зазначає, що суд підставно призначив у справі експертизу, оскільки на її вирішення поставлено питання, які стосуються предмета спору та для з`ясування яких необхідні спеціальні знання.

ОСОБА_5 та її представник в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подану апеляційну скаргу підтримала та навела доводи аналогічні викладеним в скарзі.

Представника Байковецької сільської ради вважає, що відсутні підстави для призначення земельної експертизи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вважає що при приватизації земельної ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відбулося накладення земельної ділянки відповідачів на її земельну ділянку , внаслідок чого вона позбавлена можливості приватизувати свою земельну ділянку.

Крім того, ОСОБА_5 вказувала, що збільшення розміру земельної ділянки відповідачів відбулося за рахунок її земель.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про призначення експертизи мотивував своє рішення тим, що оскільки для перевірки доводів представника позивача та заперечень відповідачів потрібні спеціальні знання, то є правові підстави для призначення та проведення експертизи.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частинами першою, другою статті 116 ЗК України установлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Таким чином, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в статті 16 ЦК України.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ (в цьому випадку - докази порушення права позивача на користування та володіння належною їй земельною ділянкою), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні, які саме перешкоди чиняться позивачу.

Зазначеного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі у справі № 573/1677/18 .

За правилом ч.1 ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до положень статі 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі, коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За правилом ч.1,2,3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно з частиною 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи та характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання представника позивача про призначення по справі земельно-технічної експертизи, оскільки без залучення спеціальних знань неможливо встановити, чи накладаються земельна ділянка позивача із земельною ділянкою відповідачів та чи збільшилась земельна ділянка відповідачів за рахунок земель позивача, що входить в предмет доказування по даній справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що за відсутністю у позивача правоустановлюючих документів та документації із землеустрою на земельну ділянку призначення в даній справі експертизи є недоцільним, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а тому суд вірно вирішив клопотання щодо призначення експертизи.

Щодо доводів апеляційної скарги про не сформованість меж земельної ділянки позивача у відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказував про те, що межі ділянки позивача сформовані в 1978 році, що підтверджується генеральним планом забудови земельної ділянки (а.с. 16-17). Крім цього в матеріалах справи наявне викопіювання з генерального плану села Дубівці (а.с. 141-142)

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2020 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Гірський Б.О.

Ходоровський М.В.