Ухвала

08 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 201/4453/17

провадження № 61-14580ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 як законного представника малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання дійсним нотаріального посвідчувального напису нотаріуса стосовно посвідчення підпису особи під його заявою про згоду на дарування квартири,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 , як законний представник малолітнього ОСОБА_2 , звернувся до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 , як законного представника малолітнього ОСОБА_2 , відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

21 серпня 2020 року ОСОБА_1 , як законний представник малолітнього ОСОБА_2 , надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2020 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року касаційну скаргу повернуто заявнику у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду

із касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року (надійшла до суду 06 жовтня 2020 року), в якій просить скасувати вищевказані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

- якщо судове рішення оскаржується з підстав того, що суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених

у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу, необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 1, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 08 жовтня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду

від 17 червня 2020 року, посилаючись на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду від 17 червня 2020 року надіслана йому 08 липня 2020 року рекомендованим листом 106 та отримана ним

20 липня 2020 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо

в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється

з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження заявник отримав постанову Дніпровського апеляційного суду 20 липня 2020 року, а вперше звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду 21 серпня 2020 року.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , як представника малолітнього ОСОБА_2 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 411, 436 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , як законного представника малолітнього ОСОБА_2 , про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , як законному представнику малолітнього ОСОБА_2 , процесуальний строк для подачі касаційної скарги.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , як законного представника малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання дійсним нотаріального посвідчувального напису нотаріуса стосовно посвідчення підпису особи під його заявою про згоду на дарування квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня

2020 року.

Витребувати з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вищевказану цивільну справу (№ 201/4453/17).

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 09 листопада 2020 року.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник