Справа № 658/2037/20
(провадження № 2/658/1012/20)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Под`ячевої І.Д.,

при секретарі Левицькій Н.Я.,

розглянувши в місті Каховці у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Каховської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Каховської міської ради про визнання протиправною відмову щодо надання дозволу позивачу а приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідача надати дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 18.1 кв.м..

В обґрунтування позову зазначається, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 1998 року. Була заселена в квартиру на законних підставах, оскільки на той час в квартирі був зареєстрований її батько. Протягом двадцяти років проживала в ній, укладала договори із комунальними підприємствами щодо її утримання, сплачувала всі платежі, укладала угоду із КП «Каховською керуючою компанією» щодо найму квартири, як комунальної власності. У листопаді 2019 року звернулась до виконкому Каховської міської ради із заявою про приватизацію квартири в гуртожитку, оскільки проживає в квартирі більше 20 років на законних підставах, проте листом від 17 грудня 2019 року отримала відповідь із відмовою оскільки відсутні документи, які підтверджують підстави вселення в квартиру у 1998 році. Позивач вважає, що відмова є необґрунтованою, оскільки вона проживає в квартирі тривалий час, будь-яких питань щодо підстав її проживання та законності такого проживання ніхто не ставив, продовжує утримувати вказану квартиру, а тому має право на її приватизацію у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Положення про порядок передачі квартир, будинків, жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник виконкому Каховської міської ради звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача, однак просить резолютивну частину рішення викласти таким чином, щоб виконком реалізував право позивача у відповідності до вимог законодавства.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 1999 року.

З позивачем, як квартиронаймачем комунальним підприємством укладались угоди про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у 2014, 2019 роках. (а.с. 8-11).

У 2019 році між позивачем та КП «Каховська керуюча компанія» було укладено договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, згідно якого ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_2 , а Керуюча компанія наймодавцем, оскільки квартира є комунальною власністю.

Згідно розрахунку площі, що приватизується безоплатно, квартира АДРЕСА_2 підлягає безоплатній приватизації із площею 18,1 кв.м. (а.с. 15).

Згідно довідки ПАТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 житловий чек не використала (а.с. 17).

Згідно довідок отриманих позивачем в комунальних установах, ордер на квартиру не зберігся та відсутні будь-які документи щодо первинного квартиронаймача (а.с. 28, 31, 39, 40).

Будинок АДРЕСА_3 був переданий в комунальну власність ВАТ «Укрводбуд» у 2006 році (а.с. 32-38).

Станом на 2020 рік ВАТ «Укрводбуд» припинено (а.с. 44-46).

Будинок, в якому розташована квартира, знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Каховки, та належить до об`єктів приватизації, відповідно до статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно якої до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 названого Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, визначено перелік документів із яким громадянин повинен звернутись до органу приватизації для реалізації права на приватизацію житлового приміщення. Серед Переліку документів також зазначено про ордер на вселення до квартири.

Листом виконкому Каховської міської ради № 02-14/6859 від 17 грудня 2019 року, позивачу було відмовлено в приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що ордер на вселення відсутній (а.с. 7).

Правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей регулює Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Сфера дії цього Закону поширюється на громадян, у тому числі військовослужбовців і працівників Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, осіб рядового і начальницького складу та працівників Міністерства внутрішніх справ України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, рятувальників, поліцейських та працівників Національної поліції, а також членів їхніх сімей, які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них (частина перша статті 1 Закону).

Відповідно до статті 2 Закону громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом), або шляхом отримання соціального житла (відповідно до цього Закону та Закону України «Про житловий фонд соціального призначення»), або шляхом самостійного (на власний розсуд, за власні чи залучені кошти) вирішення свого (своєї сім`ї) житлового питання (відповідно до цивільного законодавства України).

Відповідно до частин першої, другої статті 4 Закону, громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону.

Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що були включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

До об`єктів приватизації, належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму (частина перша статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Згідно статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно частини десятої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірні правовідносини цей перелік не розповсюджується.

З урахуванням викладеного квартира, в якій проживає позивач підпадає під дію законів, які регулюють питання приватизації, оскільки квартира знаходиться в будинку, який перебуває у комунальній власності, квартира не підпадає під перелік квартир щодо яких приватизація заборонена.

За змістом статей 128, 129 ЖК Української РСР підставою для вселення на жилу площу у гуртожиток є спеціальний ордер, що видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі спільного рішення адміністрації та відповідного профспілкового комітету.

Відповідно статей 130, 131 ЖК Української РСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається Примірним положенням про гуртожитки.

Частиною 1 статті 61 ЖК Української РСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно до наданих до суду документах позивач зареєстрована та проживає в квартирі з 1999 року та з нею укладено договір найму жилого приміщення.

Відповідач не оспорює законність проживання особи в найманій квартирі, а лише зазначає про відсутність такого документи, як ордер, на підставі якого у 1999 році її повинні були вселити в квартиру.

Вина позивача у тому, що документи, на підставі яких вона заселялася до спірного приміщення, а саме: копії ордерів на вселення, інші рішення щодо її вселення не збереглися - відсутня.

Інші особи, крім позивача, з приводу приватизації квартири АДРЕСА_1 до виконкому не звертались.

За таких даних та з урахуванням названих норм законодавства суд приходить до висновку, що позивач вселений до квартири в гуртожитку на законних підставах, законність її проживання в даній квартирі не оспорена, враховуючи, що у позивача є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, тому що в архівах такий відсутній, а тому позовні вимоги в частині визнання права на приватизацію підлягають задоволенню.

Разом з тим суд звертає увагу, що відсутня така процедура як надання дозволу на приватизацію, а тому суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача вчинити певні дії визначенні в Законі України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Положенні про порядок передачі квартир, будинків, жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396

Керуючись ст. ст. . 4, 5, 19, 274-279, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Каховської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Каховську міську раду вчинити дії по приватизації житла квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 18,1 кв.м., а саме передати ОСОБА_1 у власність квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Положення про порядок передачі квартир, будинків, жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396.

В іншій частині відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. Д. Под`ячева