Справа № 948/856/20
Номер провадження 2/948/250/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и л а :

у вересні 2020 року до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки спільне сімейне життя у них не склалося.

Разом з цим, позивачка просить звільнити її від сплати судового збору у даній справі, посилаючись на те, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як отримує лише щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн, в той час як витрати по сплаті судового збору для неї є надзвичайно високі і ще більше ускладнюють його.

Клопотання позивача слід задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом п.п. 1,3 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, в тому числі і за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як убачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №1207 від 10.09.2020 р. позивачка ОСОБА_1 за 2019 р. отримала дохід у розмірі 20415,76 грн, з яких 5% становить 1020,79 грн.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради управління соціального захисту населення №1317 від 03.09.2020 р. ОСОБА_1 за період з вересня 2019 р. по серпень 2020 р. отримала щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини у розмірі 10320,00 грн, щомісячно сума складала 860,00 грн.

Отже отриманий позивачем дохід складається лише з соціальної допомоги та доходів за час участі у виборах, які є одноразовими.

За положеннями п.п. 1.3.1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 вищевказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становить 2102 грн.

Тобто з 01.01.2020р. судовий збір за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 840, 80 грн.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах « від 17.10.2014 р. №10, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (KreuzV.Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Отже, враховуючи матеріальний стан позивачки та те, що предметом поданого позову є захист сімейних прав, а тому оскільки вона отримувала лише допомогу на дитину, якій у серпні виповнилося 3 роки, а суд вважає, що за можливе звільнити її від сплати судового збору за подання даного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України

у х в а л и л а :

клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу до Машівського районного суду позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Кравець