Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5183/19 Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 37 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/5183/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство « Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Рожкової О.С.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» звернулося до суду з позовом, зазначивши, що 23 січня 2019 року на 36 км. автодороги Бараші-Топорище, з вини ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний ТОВ «Автокредит Плюс» автомобіль Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб був застрахований відповідно до договору добровільного страхування, укладеного 22 липня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» та ОСОБА_2

12 лютого 2019 року позивач сплатив власнику автомобіля страхове відшкодування у розмірі 142789 грн. 27 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивач, посилаючись на положення ст. 27 Закону України « Про страхування» та ст.993 ЦК України, просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь 142789 грн. 27 коп.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах»», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що при вирішенні даного спору суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що договір добровільного страхування транспортного засобу не є договором страхування цивільно-правової відповідальності водія, оскільки його предметом є страхування саме транспортного засобу. При вирішенні спору суд безпідставно послався на положення Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» й не застосував норми ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких після виплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги до винної особи.

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 , який керував належним ТОВ « Автокредит Плюс» автомобілем Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 . Отже, в силу приписів ст. ст. 1166, 1187 та 1188 ЦК України у ОСОБА_1 виник обов`язок відшкодувати власнику матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження цього транспортного засобу. Оскільки така шкода замість винної особи була відшкодована ПрАТ « СК «Інгосстрах», до останнього переходить право вимоги власника пошкодженого автомобіля до відповідача. Власник застрахованого автомобіля на добровільній основі передав свої права страховику і взяв на себе зобов`язання сприяти останньому у здійсненні його суброгаційних прав. При цьому, право вимоги передається у тому ж обсязі, в якому воно могло б бути здійснене самим вигодонабувачем.

Тобто, у спірних правовідносинах мова йде не про відшкодування шкоди третім особам, а про відшкодування такої шкоди власнику транспортного засобу, яка була спричинена водієм цього ж автомобіля.

Позивач також звертає увагу на ту обставину, що ПрАТ « АСК « Інго Україна», яке є страховиком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія пошкодженого автомобіля, позбавлене можливості сплатити відшкодування, оскільки Законом України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачена виплата страхового відшкодування за пошкодження забезпеченого на підставі полісу транспортного засобу.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_3 та Приватне акціонерне товариство « Акціонерна страхова компанія « Інго Україна».

В судовому засіданні представники третіх осіб- Мельничука Д.В. та Мельничук Ю.О., не визнали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 23 січня 2019 року, о 20 год. 10 хв, на 36 км. автодороги Бараші-Топорище, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля Тoyota, державний номерний знак НОМЕР_2 , а також водія ОСОБА_1 , який був за кермом належного ТОВ «Автокредит Плюс» автомобіля Mitsubishi Lancer, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної вказані автомобілі були пошкоджені.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 25 лютого 2019 року винним у вчиненні даної ДТП визнано ОСОБА_1 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mitsubishi Lancer була застрахована у ПрАТ « АСК «Інго Україна» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ №4708808, укладеним між ОСОБА_3 та ПрАТ « АСК «Інго Україна». Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 100000 грн.

Окрім того, 2 серпня 2018 року між ОСОБА_3 та ПрАТ « АСК « Інго Україна» укладений договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Предметом даного договору є майновий інтерес страхувальника або довірених осіб (якщо вони передбачені цим договором), що не суперечить законодавству України, пов`язаний з відшкодуванням ними шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну третіх осіб, включаючи осіб, що знаходяться в застрахованому транспорті та їх майно, внаслідок використання транспортного засобу страхувальника ( якщо згідно із чинним законодавством відповідальність за заподіяння такої шкоди несе страхувальник або довірена особа).

Належний ТОВ «Автокредит Плюс» автомобіль Mitsubishi Lancer на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ «СК «Інгосстрах» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту.

Матеріали справи свідчать, що позивач 12 лютого 2019 року здійснив виплату страхового відшкодування ТОВ «Автокреди Плюс» в розмірі 142789 грн. 30 коп.

Цивільним Кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу ( ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації ( ст.993 ЦК України).

Зокрема, ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Разом з тим, згідно з положеннями ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

Статтею 22 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Матеріали справи свідчать що внаслідок винних дій ОСОБА_1 , який керував автомобілем Mitsubishi Lancer, була завдана шкода власнику даного автомобіля ТОВ « Автокредит Плюс». Оскільки цивільна відповідальність водія зазначеного транспортного засобу була застрахована у ПрАТ АСК «Інго Україна» на підставі договору добровільного страхування та полісу обов`язкового страхування, й розмір сплаченого позивачем страхового відшкодування не перевищує ліміт відповідальності за цими угодами, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368, 374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2019 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: