ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №522/20401/18

Апеляційне провадження №22-ц/813/4699/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» адвоката Ковальової Наталі Анатоліївни на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 03 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Бондара В.Я.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль», банк) звернулось до суду з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в свої інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації, служба у справах дітей Одеської міської ради, Державна міграційна служба Приморського районного відділу в м.Одесі, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Крім задоволення позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору у сумі 7 048 грн. та витрати на проведення оцінки заставного майна у розмірі 3 000 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

03 грудня 2019 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , в якій вона просила залишити позовну заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» без руху, посилаючись на те, що позивачем не сплачено повної суми судового збору при подачі позову.

Короткий зміст судового рішення першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2019 року позовну заяву АТ «Райффайзен банк Аваль» залишено без руху.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції керувався ч.11ст.187 ЦПК України, ч.3ст.6 Закону України «Про судовий збір», правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 26 лютого 2019 року у справі №907/17 (провадження №12-76 гс18), та виходив з того, що позивач при зверненні до суду не сплатив судовий збір у розмірі 61 118,34 грн. за вимогу майнового характеру, а саме: про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості у розмірі 4 074 555,89 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник банка ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 03 грудня 2019 року скасувати та стягнути на користь апелянта з відповідачів судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що через власний недогляд суд першої інстанції не звернув увагу на стадіях відкриття провадження у справі та підготовчого провадження на часткову недоплату банком суми судового збору, що не повинно створювати йому перешкод у доступі до правосуддя на стадії розгляду справи по суті, що всі судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд вправі вирішити під час ухвалення рішення суду.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача,представника банка, а також відповідачів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.13 ч.1ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Згідно п.3ч.3ст.175 ЦПК України, позовна заява, крім іншого, повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Пунктом 10 ч.1ст.176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до ч.4ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Підпунктами 1,2 п.1ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначені ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового та немайнового характеру, подані юридичною особою.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно п.17 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Звертаючись до суду з позовними вимогами майнового (про звернення стягнення на предмет іпотеки - трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за ціною не нижчою 1 016 660 грн. у рахунок погашення заборгованості у розмірі 4 074 555,89 грн.) та немайнового (про виселення, визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку) характеру, банк визначив ціну позову у сумі 1 016 660 грн. та зазначив, що ним заявлено ще три вимоги немайнового характеру, додавши до позову оригінал платіжного доручення про сплату судового збору у розмірі 7 048 грн.

Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2019 року відкрито провадження у справі, а від 17 вересня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Зі структури (змісту) ЦПК України вбачається, що глава 2 даного Кодексу має назву «Відкриття провадження у справі», глава 3 «Підготовче провадження», глава 6 «Розгляд справи по суті».

Відповідно до ч.11ст.187 ЦПК України названого Кодексу, яка вміщена у главі 2, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч.12 ст.187 ЦПК України).

Із матеріалів справи видно, що будь-яких недоліків позовної заяви щодо сплати банком судового збору на стадіях відкриття провадження та підготовчого провадження судом першої інстанції виявлено не було, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті у судовому засіданні, а вже потім, на стадії розгляду справи по суті, на підставі ч.11ст.187 ЦПК України постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху з тих підстав, що позивачем не сплачено судовий збір у розмірі 61 118,34 грн.

Однак з комплексного аналізу наведених приписів ЦПК України випливає, що залишення позовної заяви без руху в даному разі могло мати місце лише до відкриття підготовчого провадження у справі.

Отже, суд першої інстанції, встановивши вже на стадії розгляду справи по суті, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 цього Кодексу, мав здійснити розгляд справи по суті, а судові витрати, пов`язані з розглядом справи, розподілити за результатами такого розгляду відповідно до п.6ч.1ст.264 ЦПК України.

У цьому зв`язку апеляційний суд підкреслює таке.

Те, що суд першої інстанції через власний недогляд не звернув на стадії відкриття провадження у справі уваги на часткову недоплату учасником справи суми судового збору, не повинно створювати такому учасникові перешкод у доступі до правосуддя на подальших стадіях провадження зі справи. Такий підхід до вирішення даного питання узгоджується із засадою (принципом) верховенства права, закріпленим у п.10 ч.3ст.2 та ч.1ст.10 ЦПК України, є за даних обставин справедливим та таким, що виправдовує правомірні сподівання особи на розгляд її справи судом у розумний строк.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 липня 2018 року у справі №916/3255/17.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції про залишення позову без руху з підстав несплати судового збору підлягає скасуванню, а справа поверненню до Приморського районного суду м. Одеси для продовження розгляду по суті у тому ж складі суду.

Посилання суду першої інстанції на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 26 лютого 2019 року у справі №907/17 (провадження №12-76 гс18) є помилковим.

Так, сам по собі правовий висновок про те, що позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами ст.4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов, не впливає на висновок апеляційного суду про неможливість залишати без розгляду позов з підстав несплати судового збору на стадії розгляду справи по суті.

При цьому апеляційний суд зазначає, що саме цю правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року суд першої інстанції зобов`язаний був взяти до уваги на стадії відкриття провадження у справі до відкриття підготовчого провадження у справі, тобто під час прийняття ним ухвали від 22 березня 2019 року про відкриття провадження у справі або до 17 вересня 2019 року (дати проведення підготовчого засідання).

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскільки питання про стягнення судового збору з відповідачів за подачу апеляційної скарги, на підставі якої скасована ухвала суду першої інстанції, має вирішуватись під час ухвалення рішення суду (п.6ч.1ст.264 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» адвоката Ковальової Наталі Анатоліївни задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2019 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді: