ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Справа № 680/133/18
Провадження № 22-ц/4820/740/20
УХВАЛА

03 квітня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22 січня 2019 року,

встановив:

У лютому 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

АТ КБ «Приватбанк» зазначило, що 30 серпня 2011 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 25 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. ОСОБА_1 не виконав обов`язків за кредитним договором, а тому станом на 31 грудня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 117 000 грн, яка складається з 24 101 грн 83 коп. неповернутого кредиту та 92 898 грн 17 коп. процентів.

За таких обставин АТ КБ «Приватбанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 117 000 грн заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22 січня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 117 000 грн заборгованості за кредитним договором і 1 762 грн судового збору.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

Судом встановлено, що 30 серпня 2011 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого АТ КБ «Приватбанк» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 25 000 грн під 2,5% на місяць (30% річних), які мали нараховуватися на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році.

З 1 квітня 2013 року банк зменшив процентну ставку за кредитом до 2,3% на місяць (27,6% річних).

Всього ОСОБА_1 одержав у банку 24 101 грн 83 коп. кредитних коштів, останній платіж (1 200 грн) внесено ним 22 серпня 2014 року. З того часу відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, у тому числі, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, вносячи їх на рахунок у банку до 25-го числа місяця, що слідує за звітним. Кредит мав бути повністю погашений відповідачем не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

АТ КБ «Приватбанк» нарахувало ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором станом на 31 грудня 2017 року у розмірі 117 000 грн, із яких 24 101 грн 83 коп. неповернутий кредит і 92 898 грн 17 коп. проценти. При цьому банк звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 цієї заборгованості 4 лютого 2018 року (згідно відтиску штемпеля на конверті).

В ході судового розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 зробив заяву про застосування позовної давності.

Оскільки за умовами кредитного договору ОСОБА_1 повинен був виконувати грошове зобов`язання частинами, то позовна давність за вимогами позивача про стягнення кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України).

У справі відсутній розрахунок розміру платежів за договором, які ОСОБА_1 мав здійснити в межах загального строку позовної давності, тобто з 4 лютого 2015 року та до повного погашення заборгованості за кредитом.

Цей розрахунок має значення для правильного вирішення спору, разом із тим, суд першої інстанції не виконав інформаційну функцію, покладену на нього цивільним процесуальним законодавством, і не роз`яснив сторонам права на подання відповідних доказів.

Суд апеляційної інстанції має усунути дану неповноту.

У зв`язку з роз`ясненням учасникам судового процесу права на вчинення процесуальних дій у розгляді справи слід оголосити перерву.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 240, 367, 368, 381, 389 ЦПК України,

ухвалив:

Роз`яснити Акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» та ОСОБА_1 , що вони мають право подати суду апеляційної інстанції розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг від 30 серпня 2011 року, зокрема дані про розмір платежів, які мали бути здійснені ОСОБА_1 на повернення кредиту та сплату процентів (із розрахунку 27,6% річних) починаючи з 4 лютого 2015 року та до повного погашення заборгованості.

Оголосити перерву в розгляді справи, визначивши, що її має бути розглянуто без повідомлення учасників справи до 7 травня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не підлягає оскарженню.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук