Справа № 583/830/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Соколової Н.О.,

з участю секретаря судового засідання Марченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 цивільну справу № 583/830/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2020 до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про визнання втратившим право користування житлом ОСОБА_2 , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований, але не проживає її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки реєстрація відповідача перешкоджає у реалізації права на володіння та користування квартирою, просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим звернулася до суду з позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, також подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Ухвалою суду від 19.03.2020 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Суд дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку.

Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном.

Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08.02.2001. (а.с.6).

Згідно з Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 02.03.2016 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 . (а.с.8).

За відомостями Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 16.03.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.12).

Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідач вселився у спірне домоволодіння в якості члена сім`ї (син власника домоволодіння) і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Право користування приватним житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405,406 ЦК України, зокрема житловий сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи без поважних причин понад один рік у спірному житловому приміщенні (постанова Верховного Суду від 28 серпня 2019 року по справі № 347/217/17-ц).

Оскільки відповідач, син позивача, зареєстрований у спірне приміщення як член сім`ї позивача, понад рік непроживає в зазначеній квартирі без поважних причин, з врахуванням визнання позову відповідачем, наявні підстави для задоволення вимог позивача та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , відповідно до положень ст. 405 ЦК України.

Керуючись ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 78-81, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області Н.О. Соколова