Головуючий суддя
в суді І інстанції Козіна С.М.
Єдиний унікальний № 374/191/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючої судді- Козіної С.М.,

за участі:

секретаря- Маламан Я.О.,

позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (не з`явились),

представника відповідача - (не з`явився),

представника третьої особи - (не з`явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ржищівської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне некомерційне підприємство "Ржищівська міська лікарня" Ржищівської міської ради Київської області, про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява. Позивачі мотивували позовні вимоги тим, що вони є співвласниками об`єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 , що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 червня 2019 року №04-01-14/03 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 липня 2019 року № 173858095 іменується як квартира. Оскільки позивачка ОСОБА_1 пропрацювала у Ржищівській міській лікарні понад 10 років, то дана житлова будівля була передана позивачам у власність шляхом приватизації даного відомчого житлового фонду відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 16 грудня 2009 року № 396.

Проте, визначення даного об`єкта житлової нерухомості як «квартира» є помилковим, насправді це є житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується проведеним його технічним обстеженням кваліфікованим техніком з інвентаризації нерухомого майна та виготовленим на підставі цього обстеження технічним паспортом від 5 травня 2020 року.

У зв`язку із допущеною помилкою в назві даного житлового об`єкта позивачі не можуть приватизувати підвальне приміщення приватизованого ними будинку, оскільки згідно вимог зазначених вище нормативно-правових актів приватизація окремих допоміжних приміщень окремо від самого будинку чи квартири не передбачена, що також підтверджується листом відповідача від 16 червня 2020 року № 02-03-01/Р.3.70.2.

Хоча і самим підвалом позивачі користуються за його прямим призначенням з моменту вселення у будинок. Крім того, у підвалі позивачами облаштована котельня для опалення самого будинку. Крім сім`ї позивачів даним підвальним приміщенням ніхто не користується, доступу до нього не має. Будь-які майнові претензії інших осіб на це допоміжне приміщення відсутні.

За таких обставин, єдиним способом захисту майнових прав позивачів є звернення до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок.

Але оскільки визнанню за позивачами права власності на будівлю передує скасування права власності на спірну квартиру, то відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду, вираженої у її постанові від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18, правильним способом захисту порушеного права, за таких обставин, буде подання позову про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України.

Позивачі просили скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3, що було зареєстроване на праві спільної часткової власності на ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , по 1/3 частки кожній, зареєстрованого на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.06.2019 № 04-01-14/03, виданого Органом приватизації житлового фонду територіальної громади міста Ржищів. Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право спільної часткової власності - по 1/3 частки кожній, на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 1908 року побудови, загальною площею 225,6 кв.м., житловою (основною) площею 64,2 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 161,4 кв.м.

У судове засідання позивачі не з`явились, подавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримували та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника Ржищівської міської ради Київської області.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника Комунального некомерційного підприємства "Ржищівська міська лікарня" Ржищівської міської ради Київської області.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 04-01-14/03 та Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 173858095, № 173857200, № 173856361, квартира, яка знаходиться по АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 1/3 частки кожній. Квартира передана громадянам у власність відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 16.12.200 № 396 (а.с. 9, 10, 11, 12).

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 5 травня 2020 року, вбачається, що житловий будинок з підвалом побудовано в 1908 році (а.с. 13-16).

Згідно довідки № 25 від 21 липня 2020 року, виданої КНП "Ржищівська міська лікарня" Ржищівської міської ради, балансова вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 , станом на 21 липня 2020 року становить 21571,00 грн., в т.ч. відомчий будинок 10 800,00 грн., підвальне приміщення 10 771,00 грн. (а.с. 18).

Згідно Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 153996, Ржищівська міська лікарня на підставі Рішення Ржищівської міської ради 54 сесії 5 скликання № 2025 від 4 грудня 2009 року є постійним користувачем земельної ділянки площею 1,0892 га, що розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст.ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що закріплено в ст. 321 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У постановах Верховного Суду України від 14.09.2016 у справі № 6-1219цс16, від 24.05.2017 у справі № 6-1388цс16, від 26.10.2016 у справі № 6-1625цс16, від 13.09.2017 у справі № 761/32495/15-ц, від 12.10.2016 у справі № 6-504цс16 наведені висновки, що можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. В усіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Крім того, Верховний Суд України у Постанові від 22.03.2017 року у справі № 522/12709/14-ц, 6-2967цс16 зазначив, що ст. 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна.

За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 316, 321, 328, 392 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 81, 82, 128, 247, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ржищівської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне некомерційне підприємство "Ржищівська міська лікарня" Ржищівської міської ради Київської області, про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3, що зареєстроване на праві спільної часткової власності на ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) по 1/3 частки кожній, зареєстрованого на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 червня 2019 року № 04-01-14/03, виданого Органом приватизації житлового фонду територіальної громади міста Ржищів.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право спільної часткової власності - по 1/3 частки кожній, на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 1908 року побудови, загальною площею 225,6 кв.м., житловою (основною) площею 64,2 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 161,4 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя