Справа № 561/776/20
УХВАЛА

09 жовтня 2020 року

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Петровець М.В.

розглянувши в залі суду смт. Зарічне заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

07.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля, поділ спільного майна подружжя, шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Nissan Qashqai», номерний знак НОМЕР_1 , причіп до автомобіля марки «Павам 112012С», номерний знак НОМЕР_2 , які зареєстровані за ОСОБА_2 . Крім того, просила накласти арешт на все інше рухоме майно, яке зареєстровано за ОСОБА_2 , починаючи з 11.11.2003 року до 12.11.2019 року.

При цьому зазначила, що у період з 11.11.2003 до 12.11.2019 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . За цей час за спільні кошти ними було придбано автомобіль марки «Nissan Qashqai», номерний знак НОМЕР_1 , причіп до автомобіля марки «Павам 112012С», номерний знак НОМЕР_2 . Вказує, що автомобіль було придбано на підставі довіреності та право власності на нього зареєстровано за ОСОБА_2 після розірвання шлюбу. На даний час вони не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна подружжя.

В обґрунтування причин необхідності забезпечення позову покликається на те, що ОСОБА_2 має намір відчужити зазначене майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, що призведе до порушення її прав як співвласника та у разі незабезпечення позову, рішення суду у вказаній цивільній справі виконати буде неможливо.

Перевіривши обґрунтування та мотиви заяви, надані докази, вважаю що, заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим суду не надано доказів того, що власником спірного майна є ОСОБА_2 та зазначене майно набуте у період шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. З наданої копії довіреності 22.08.2019 року вбачається, що спірний автомобіль належить ОСОБА_3 . Жодних доказів, які б вказували на належність ОСОБА_2 вказаного автомобіля та причепу до автомобіля марки «Павам 112012С», номерний знак НОМЕР_2 не надано та не зазначено.

Користування ОСОБА_2 зазначеним автомобілем під час перебування в шлюбі за дорученням власника не є підставою для віднесення цього майна до спільно нажитого із заявницею ОСОБА_1 , не підлягає поділу та не може бути забезпечене у справі.

Подання позову про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки «Nissan Qashqai», номерний знак НОМЕР_1 , яким ОСОБА_2 користувався на підставі довіреності, не є належним способом захисту.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що накладення арешту на зазначене майно може призвести до надмірного втручання та обмеження власника щодо володіння, користування та розпорядження ним.

Необґрунтованою також є вимога про зобов`язання територіального сервісного центру накласти арешт на все рухоме майно, яке зареєстроване за ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

Згідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належних та достатніх доказів того, що спірне майно перебуває у власності ОСОБА_2 та набуте за час перебування сторонами у шлюбі суду не надано. Заявник за неможливості самостійного отримання та надання суду певних доказів вправі звертатися до суду із заявою про забезпечення таких доказів.

Таким чином, оцінюючи в сукупності вказані вище обставини та надані докази, вважаю заяву необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006р, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Зарічненський районний суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Повний текст ухвали складено 09 жовтня 2020 року.

Суддя: Снітчук Р.М.