СЕРЕДИНО-БУДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 586/283/20
Номер провадження по справі 2/586/79/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 року м.Середина-Буда

Суддя Середино-Будського районного суду Сумської області Теміров Ч.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє через представника за ордером адвоката Нечваль Яна Вадимовича, про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2020 до Середино-Будського районного суду Сумської області надійшла заява ОСОБА_1 , який діє через представника за ордером адвоката Нечваль Яна Вадимовича, про забезпечення позову одночасно з пред`явлення позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, в якій останній просить накласти арешт на рухоме майно - автомобіль марки Nissan, модель Maximа, 2001 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 .

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бочковою І.Л., номер в реєстрі 556. В порушення пп. «б» п.2 Договору Позики, ст.ст. 526, 530, 610, 1046 ЦПК, відповідач до 22.09.2019 не повернув позивачеві позику в сумі 109 200,00 грн. На неодноразові прохання позивача повернути суму позики відповідач не реагував та постійно змінював номери телефону, уникаючи будь-якого контакту з позивачем. Заявник зазначає, що у власності відповідача немає нерухомого майна, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №204888143 від 20.03.2020. У власності ОСОБА_2 є лише автомобіль Nissan Maximа, 2001 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру МВС України та договором купівлі-продажу транспортного засобу №8048/2019/1578087 від 23.07.2019. Згідно зазначеного договору купівлі-продажу вартість автомобіля складає 100 000,00 грн. Також позивач зазначає, що невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання судового рішення та виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій.

Заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль Nissan Maximа державний номерний знак НОМЕР_3 ; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник, - 111 578 грн; пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову у даній справі у заявника відсутні.

Вирішуючи заяву позивача суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним і з видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.3 ст.150 зазначеного Кодексу у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову; види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 poкy №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також згідно з вказаною Постановою, забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Особи, які беруть участь у справі в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами. Заявник звертаючись з клопотанням про забезпечення позову також повинен зазначити відомості щодо наявності, найменування, місцезнаходження рухомого та нерухомого майна у відповідного учасника процесу, до якого заходи забезпечення позову будуть застосовані, а також доказів вартості такого майна.

Вивчивши матеріали цивільного позову та мотиви забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову та заявлений позивачем захід забезпечення позову у виді накладення арешту на майно, є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача.

Із копії договору купівлі-продажу №8048/2019/1578087 від 23.07.2019 року, оформленого та підписаного сторонами в сервісному центрі 8048 РСЦ МВС в м. Київ в присутності адміністратора ОСОБА_3 та витягу з Єдиного державного реєстру МВС України, вбачається, що ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Nissan, модель Maximа, 2001 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 .

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі, суд вважає за необхідне накласти арешт на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме на автомобіль марки Nissan, модель Maximа, 2001 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 .

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149 - 153, 157 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Солом`янським РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.05.2007, ІПН НОМЕР_5 ), який діє через представника за ордером адвоката Нечваль Яна Вадимовича, про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки Nissan, модель Maximа, 2001 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , право власності зареєстроване на ОСОБА_2 (мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Солом`янським РУ ГУ МВС України в м. Києві 14.03.2009, ІПН НОМЕР_7

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів та учасникам справи для відома.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки - до 02 квітня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Середино-Будський районний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя Ч.М.Теміров