Справа № 505/3475/17
Провадження № 2/493/83/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

при секретарі Пінул І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями та бездіяльністю органів досудового слідства,

В С Т А Н О В И В:

27.12.2017 року представник позивачки за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями та бездіяльністю органів досудового слідства.

В результаті заявлених та задоволених вимог про відвід суддям Котовського міськрайонного суду одеської області справу було надіслано для розгляду по суті до Балтського районного суду одеської області.

До Балтського районного суду Одеської області дана цивільна справа надійшла 16.06.2019 року.

В судові засідання, які були призначені на 17.07.2019 року, 27.11.2019 року, 04.12.2019 року, 16.03.2020 року та 27.03.2020 року позивачка жодного разу не з`явилася, не повідомивши суд про причину своєї неявки.

Про день, час та місце розгляду справи позивачка повідомлялася на вказану в позовній заяві адресу, однак поштові повідомлення поверталися з відмітками «Повернення за закінченням встановленого терміну зберігання», що свідчить про небажання отримувати позивачкою кореспонденції від суду. Крім того, ОСОБА_1 викликалася до суду через оголошення про виклик, яке було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади України.

Жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за відсутності позивачки до суду не надходили.

Представник Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

27.12.2017 року ОСОБА_2 , як представник позивачки ОСОБА_1 за довіреністю, звернувся до суду із позовною заявою, яка була відсканована чи скопійована, з копіями додатків до неї.

Суд акцентує увагу на те, що позовна заява ОСОБА_1 не містить особистого підпису останньої, позовна заява скопійована та подана до суду ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності.

Уточнена позовна заява, заява про виключення із числа співвідповідачів, заява про відвід судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Павловської Г.В., заява про часткову зміну предмту та підстав позову і зменшення позовних вимог, розрахунок моральної шкоди, заява про відвід судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Івінського О.О., пояснення до цивільного позову ОСОБА_1 , клопотання про витребування доказів, та низка інших заяв та клопотань надсилались до суду тільки за підписом та з адреси ОСОБА_2

18.06.2019 року ухвалою суду провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання, яке відбулося 27.11.2019 року викликалася позивачка та, як зазначалося в позовній заяві, її представник ОСОБА_2 , для встановлення повноважень представника, згідно діючого законодавства, відповідно до якого, зокрема ч. 1 ст. 60 ЦПК України визначає представника в суді як адвоката або законного представника.

В судовому засіданні яке відбулося 27.11.2019 року було встановлено, що ОСОБА_2 не являється членом адвокатського об`єднання, цивільна справа розглядається у загальному позовному провадженні, відповідно до ухвали суду про відкриття провадження від 18.06.2019 року, вона не є малозначною в силу вимог закону (ч. 2 ст. 60 ЦПК України), та враховуючи позовні вимоги, справа не виникає і з трудових відносин, а отже представником відповідача має бути адвокат. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Повноваження представника позивачки ОСОБА_1 підтверджується довіреністю, виданої на ім`я ОСОБА_2 .

В ході судового розгляду справи, яке відбулося 27.11.2019 року, судом встановлено, що ОСОБА_2 не є членом адвокатського об`єднання, у зв`язку з чим він не вправі представляти інтереси позивачки ОСОБА_1 в суді, а його клопотання мають бути залишені без розгляду у зв`язку з вищенаведених підстав. Йому детально роз`яснено про необхідність участі адвоката в судовому засіданні який би вправі представляти інтереси позивачки. Однак не зважаючи на зауваження суду ОСОБА_2 продовжив надсилати до суду заяви і клопотання від свого імені, у зв`язку з чим ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 04.12.2019 року позов позивачки залишено без руху, оскільки судом встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у п. 3 ч. 1, 2 ст. 350-4 ЦПК України, оскільки до позовної заяви не додано документу, що підтверджує повноваження представника позивача ОСОБА_2 , який має право представляти інтереси позивачки в даній справі.

Ухвалою суду від 04.12.2019 року позивачці ОСОБА_1 було роз`яснено, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде залишена без розгляду.

Поштові відправлення від 10.12.2019 року та 14.01.2020 року, які були направленні позивачці на зареєстровану адресу її місця проживання та адресу, яка зазначена в позовній заяві, повернулись на адресу суду із зазначенням «причиною повернення є закінчення вставленого строку зберігання поштового відправлення».

В позовній заяві також вказана адреса позивачки для листування, однак вказана адреса є місцем реєстрації ОСОБА_2 , особи, яка в силу закону не вправі представляти інтереси позивачки ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд не вправі направляти на дану адресу судові рішення та судові повістки.

Крім того, суд не може направляти на вказану в позовній заяві електронну адресу судові рішення та судові повістки, оскільки зазначена електронна адреса належить знову ж таки ОСОБА_2 , який не має право представляти інтереси позивачки ОСОБА_1 в суді.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 не тримала ухвалу про залишення позовної заяви без руху, та враховуючи те, що судові процедури повинні бути справедливими, судом вирішено, що позивачка безпідставно не може бути позбавлена права на доступ до суду, і тому ухвалою суду від 03.03.2020 року підготовче судове засідання у цивільній справі було призначено на 16.03.2020 року о 12.30 годині, виклик ОСОБА_1 здійснювався шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України.

Однак, попри всі намагання суду забезпечити права ОСОБА_1 , передбачені ст. 6 Конвенції про права людини і основоположних свобод на справедливий суд, якою передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, позивачка не виявила бажання, намір або зацікавленість у розгляді даної справи.

Згідно з ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин неявки в судові засідання позивачки, якій було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду заяви, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті пред`явленого позову.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Під повторністю неявки в судове засідання в цивільному процесі слід розуміти другу неявку підряд (поспіль) належно повідомленого позивача.

З наведеного слідує, що право суду залишити заяву без розгляду виникає за наявності дворазового належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, двократної, послідовної неявки позивача безпосередньо в судове засідання та відсутності його заяви про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_1 про час та місце судових засідань, повідомлялася належним чином, однак позивачка не бажала отримувати кореспонденцію, і тому поштові відправлення суду поверталися з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Будь-яких повідомлень позивачки про неможливість з`явитись в судове засідання матеріали справи не містять.

В судові засідання, призначені на 16.03.2020 року та на 27.03.2020 року, позивачка викликалася шляхом опублікування оголошення про виклик ОСОБА_1 на офіційному веб-сайті судової влади України.

У відповідності до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залишення позову без розгляду є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, який сприяє швидкому розгляду справи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України"). Європейський суд з прав людини у своїй практиці висловлював правову позицію про те, що обмеження доступу до суду з метою запобігання зловживанню процесуальними засобами також загалом може визнаватися таким, що має легітимну мету (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Моннелл і Морріс проти Сполученого королівства.)

Оскільки належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи позивачка двократно, послідовно в судові засідання не з`явилася, про розгляд справи за її відсутності не заявила та про причини неявки не повідомила, та взагалі жодного разу не поцікавилась розглядом справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно, тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 44, 223, 257, 258, 260, 353 ,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями та бездіяльністю органів досудового слідства - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачці, що згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позовякої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 31.03.2020 року.

СУДДЯ