Справа № 565/1856/18
Провадження № 2/565/91/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами і зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 25 квітня 1996 року, відповідний актовий запис №70 від 25 квітня 1996 року. Позивач зазначив, що від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 в сторін народилася дитина син: ОСОБА_3 . Однак на даний час, як стверджує ОСОБА_1 , склалася ситуація, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно з доводами позивача понад рік сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і шлюбних відносин не підтримують. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння і взаємоповага, що призвело до фактичного припинення існування їх сім`ї. Кожен з них живе окремим життям, у кожного свої інтереси. У позовній заяві ОСОБА_1 також зазначив, що відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, на переконання позивача, примирення подружжя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам обох з подружжя та інтересам їх неповнолітньої дитини.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 січня 2020 року за клопотанням ОСОБА_1 надавався строк для примирення подружжя, у зв`язку з чим провадження у даній цивільній справі було зупинене.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 серпня 2020 року поновлено провадження у цій справі.

08 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 подав у суд письмову заяву, в якій просить розглянути дану цивільну справу без його участі. У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він наполягає на розірванні шлюбу із ОСОБА_2 , оскільки понад один рік вони проживають окремо та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків і їх примирення не відбулося. Окрім цього, позивач вказав, що він не заперечує проти розгляду даної справи в заочному порядку у відсутності відповідачки, яка повідомлена ним про призначення судового розгляду справи на 11 годину 00 хвилин 08 жовтня 2020 року.

У судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася повторно, відзиву проти позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не подала, будь-яких клопотань не заявила, про причини неявки суд не повідомила.

Судова повістка, повторно надіслана за зареєстрованим місцем проживання відповідачки, повернулася в суд з відміткою про відсутність ОСОБА_2 за вказаною адресою. Іншої адреси відповідачка не повідомила суду.

Згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, в даному випадку відповідачка була належним чином повідомлена судом про дату, час і місце судового розгляду даної справи. Днем вручення (доставлення) судової повістки відповідачці ОСОБА_2 є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про її відсутність за адресою місця проживання, що зареєстровано у встановленому законом порядку, і судова повістка вважається доставленою, навіть якщо відповідачка за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За таких обставин, з врахуванням відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи на підставі ч.4 ст.223 і ч.1 ст.280 ЦПК України справу необхідно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів, в результаті чого ухвалити заочне рішення.

З`ясувавши обставини, на які покликається ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши і оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

25 квітня 1996 року ОСОБА_1 і ОСОБА_4 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що 25 квітня 1996 року складено відповідний актовий запис за №70. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , повторно виданим Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 28 серпня 2020 року.

У період цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 . Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 12 січня 2004 року (відповідний запис за №05 від 12 січня 2004 року).

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та його письмової заяви від 08 жовтня 2020 року судом встановлено, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відсутнє взаєморозуміння. Сторони фактично проживають окремо, спільного господарства не ведуть і не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою. Вжиті судом згідно з ст.111 СК України заходи щодо примирення подружжя не призвели до позитивного результату. Примирення між сторонами не відбулося. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивача.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, відсутність згоди одного з подружжя на збереження шлюбу є достатньою підставою для розірвання шлюбу, виходячи з вимог про його добровільність. Примушування сторін до збереження їх шлюбних відносин є недопустимим.

З наведених підстав, з огляду на встановлені фактичні обставини суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивача.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 3, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282, 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 25 квітня 1996 року, актовий запис за №70 від 25 квітня 1996 року розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

На заочне рішення суду відповідачкою може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів позивачем з дня його проголошення, а відповідачкою в цей же строк з дати постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення і після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд