Справа № 495/2940/20
Номер провадження 2/495/1926/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Боярського О.О.,

при секретарі судового засідання Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському клопотання відповідача про закриття провадження по справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду 27.05.2020 року звернувся представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» із вказаною позовною заявою та просить суд у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № 014/79790/74/80668 від 29.08.2007 року, що складає 105 605 доларів США 45 центів звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , - шляхом продажу її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.08.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/79790/74/80668 згідно з яким Банк надав ОСОБА_1 кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 42 000 доларів США строком до 29.08.2027 року зі сплатою 13% річних та комісії згідно умов договору. В подальшому сторонами були укладені Додаткові угоди.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 29 серпня 2007 року, сторонами було укладено Договір іпотеки за умовами якого предмет іпотеки забезпечує вимоги Банку, що витікають з умов Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору. За таких умов, Банк має право у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором отримати задоволення в рахунок майна, заставленого на умовах Договору іпотеки.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від13.12.2011 року по справі № 2-4254/11 було задоволено позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором № 014/79790/74/80668 від 29.08.2007 року у розмірі 45 359,59 доларів США та вирішено питання щодо розподілення судових витрат.

Однак ОСОБА_1 не виконує рішення суду та вищезазначені умови Кредитного договору, у зв`язку з чим, на адресу Позичальника було направлено вимогу про невиконання зобов`язань за Кредитним договором від 11.02.2020 року, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів.

Станом на 11.02.2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед Банком за Кредитним договором складає 105 605 доларів США 45 центів, які складаються з: заборгованість за кредитом у розмірі 41 066,51 доларів США; заборгованість за відсотками у розмірі 64 538,94 доларів США.

Позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням вимог рішення суду щодо погашення заборгованості, позивач змушений звернутись до суду із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення своїх вимог.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.07.2020 року відкладено розгляд справи через неявку відповідача та відсутності повідомлень про його сповіщення.

29 липня 2020 року до канцелярії суду надійшов Відзив ОСОБА_1 на позовну заяву з проханням у задоволенні позову Банку в частині погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором та складає 105 605,45 доларів США відмовити, та застосувати позовну давність в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 03.08.2020 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника Банку Ковальової Н.А. з метою надання їй часу для підготовки відповіді на відзив.

10 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав до канцелярії суду клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

27 серпня 2020 року до канцелярії суду надійшла Відповідь позивача на відзив в якому позивач підтримує свої позовні вимоги та наголошує на їх правомірність.

14 вересня 2020 року на електронну пошту суду надійшло клопотання представника позивача з проханням підготовче судове засідання проводити за його відсутністю.

Ухвалою суду від 14.09.2020 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті.

У судове засідання 28.09.2020 року представник позивача не з`явився, надіслав на електрону пошту суду клопотання з проханням визнати його неявку поважною, задовольнити позовні вимоги Банку та судовий розгляд справи провести за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду клопотання з проханням справу розглянути без його участі та задовольнити клопотання про закриття провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по справі, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.08.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/79790/74/80668 згідно з яким АТ «Райффайзен Банк Аваль» надав ОСОБА_1 кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 42 000 доларів США строком до 29.08.2027 року зі сплатою 13% річних та комісії згідно умов договору. В подальшому сторонами були укладені Додаткові угоди.

Через неналежне виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань в 2011 році Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом та 13.12.2011 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд по справі № 2-4254/11 ухвалив заочне рішення про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (поручитель) на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 014/79790/74/80668 від 29.08.2007 року на загальну суму у розмірі 45 359,59 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 360 359,27 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України, в редакції 2011 року, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ст..1 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції станом на день ухвалення рішення по справі № 2-4254/11, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відомостей про стан виконання вказаного рішення та його виконання взагалі позивачем до суду не надано. Тобто суду не відомо чи виконувалось рішення суду 2011 року, чи проводились будь-які стягнення.

Звертаючись до суду в 2020 році з вимогою звернути стягнення на предмет іпотеки (квартира АДРЕСА_1 ) позивач не мотивував причини звернення до суду за захистом своїх прав саме таким чином, не навів обґрунтованість зазначеної ним суми заборгованості в розмірі 105 605,45 доларів США та взагалі суд звертає увагу на неправомірність нарахування Банком заборгованості за відсотками у розмірі 64 538,94 доларів США оскільки права здійснювати нарахування за процентами Банком втрачено після набрання рішення суду від 13.12.2011 року чинності.

Відповідно до постанови Верховного суду від 06 лютого 2019 року № 175/4753/15-ц, у банка відсутнє право повторно стягувати заборгованість за тілом кредиту, проценти та пеню, нараховані в межах строку дії кредитного договору при наявності судового рішення про стягнення цих сум, а також проценти та неустойку після закінчення строку дії кредитного договору. При цьому банк має право заявити вимоги про застосування наслідків, передбачених частиною другою ст.. 625 ЦК України, оскільки кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами

Аналіз позовних вимог, які є предметом цього спору та тих вимог, на підставі яких ухвалено судове рішення від 13.12.2011 року, що набрало законної сили, дають підстави стверджувати, що порушене право Банку вже було предметом судового розгляду за наслідками якого ухвалене відповідне судове рішення. Відтак судове рішення набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що існують обставин визначені п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України щодо закриття провадження у справі.

Оскільки провадження у справі закривається, судові витрати, здійснені позивачем, не відшкодовуються.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 255, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: