Справа № 185/8191/16-ц
Провадження № 2-п/185/31/20
У Х В А Л А

16 березня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А.,

розглянув у відкритому судовому засідання у приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Сбербанк" до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне підприємство "Фірма "Фармацея" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

встановив:

18 лютого 2020 року, згідно дати на конверті, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить: поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; скасувати заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі №185/8191/16-ц від 10 листопада 2016 року за позовом публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки; цивільну справу №185/8191/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки призначити до розгляду в загальному порядку.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року позов ПАТ «Сбербанк» було задоволено повністю та вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 05 грудня 2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бородіною О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3520, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сбербанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 93144,50 грн. Про зазначене судове рішення суду відповідач дізналася лише 03 лютого 2020 року від свого адвоката, який ознайомився із рішенням суду на сайті Єдиного реєстру судових рішень. Відповідач не отримувала повістки про розгляд справи № 185/8191/16-ц та не була повідомлена в інший спосіб про розгляд цієї справи, не була присутня в судовому засіданні та станом на 03 лютого 2020 року на її адресу не надходив повний текст цього рішення. На думку відповідача Павлоградський районний суд Дніпропетровської області не мав правових підстав для розгляду даної справи, адже були порушені правила територіальної підсудності. Предметом позову ПАТ «Сбербанк» було звернення стягнення на предмети іпотеки, а саме: будівля аптеки літ. А-1 загальною площею 392, 5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Ворошиловського району м. Донецька та нежитлове та прибудоване приміщення під аптеку на першому поверсі житлового будинку літ. A-З з прибудовою літ. А. 1-1 загальною площею 78, 6 кв. м., знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Пролетарського району м. Донецька. Таким чином, позов про звернення стягнення на предмет іпотеки №1, №2 підсудні Ворошиловському районному суду м. Донецька та Пролетарському районному суду м. Донецька відповідно. Згідно Розпорядження № 2710/38-14 від 02.09.2014 р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» територіальну підсудність Ворошиловського районного суду м. Донецька визначено Селидівському міському суду Донецької області, а територіальну підсудність Пролетарського районного суду м. Донецька - Дзержинському міському суду Донецької області. Також, ПАТ «Сбербанк» обґрунтовуючи свої позовні вимоги не надав підтвердження наявності самої заборгованості та розміру такої заборгованості станом на дату звернення з позовною вимогою до суду. Суд, в свою чергу, не з`ясував чи існує заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 27-Н/13/66/КЛ-КБ та, якщо існує, не з`ясував її розміру на дату постановлення рішення.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Сердюк М.М. підтримала заяву про перегляд заочного рішення, просила її задовольнити.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення представника заявника та ознайомившись з письмовими доказами, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За правилами, встановленими главою 11 ЦПК України розділу ІІІ для заочного розгляду справ, заочне рішення може бути скасоване лише за наявності в сукупності двох підстав, визначених у ст. 288 ЦПК, а саме, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідача не було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, однак заявник не навів належних та допустимих доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Посилання заявника на порушення судом територіальної підсудності при розгляді справи є невірними, оскільки один з предметів застави, яким є нежитлове та прибудоване приміщення під аптеку на першому поверсі житлового будинку літ. A-3 з прибудовою літ. А. 1-1 загальною площею 78,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , територіально відноситься до Калінінського району і має більшу вартість, а тому справа підсудна Калінінському районному суду м. Донецька.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 р., територіальну підсудність Калінінського районного суду м. Донецька визначено Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Сбербанк" до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне підприємство "Фірма "Фармацея" про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку з чим, вказану заяву слід залишити без задоволення відповідно до п. 1 ч. 3 ст.287 ЦПК України.

Одночасно суд відзначає, що заявник, як відповідач по справі, у відповідності із ч.4 ст.287 ЦПК України, не позбавлений можливості захистити свої права шляхом оскарження заочного рішення в загальному порядку з наведенням підстав та мотивів, з яких він не погоджується з рішенням суду та поданням доказів на підтвердження цього.

Керуючись ст. 260, 286-289 ЦПК України, суд

постановив:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Сбербанк" до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне підприємство "Фірма "Фармацея" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя М. М. Перекопський