Справа № 517/445/20
Провадження № 2/517/195/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник за ордером адвокат Корой Іван Дмитрович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини-,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить встановити факт того, що позивач постійно проживала разом із своїм батьком ОСОБА_5 на день його смерті (час відкриття спадщини), яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області Україна.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті батька відкрилася спадщини на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну йому на підставі відповідного державного акту, щодо якої заповіт відсутній, а із спадкоємців за законом першої черги є діти померлого сторони у справі, які не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину і спадкова справа до майна батька не заведена.

Стверджує, що за фактом постійного проживання із батьком на день його смерті, вона вважається такою, що прийняла його спадщину, та від встановлення цього факту залежить виникнення у неї права на спадкування за законом майна батька і законом не визначено іншого порядку його встановлення..

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, але попередньо надали до суду заяву, в якій вказали, що вимоги позовної заяви підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити та розглядати справу без їх участі (а.с. 33).

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вони, як діти померлого ОСОБА_5 що вже отримали частину його спадщини, визнають та підтверджують зазначені позивачкою обставини та підтверджують факт, про встановлення якого вона просить у своїй позовній заяві, а тому не заперечують проти задоволення її позову (а.с. 30, 31).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши надані позивачкою та витребувані за клопотанням її представника докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 31 складеного 09 березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 (далі спадкодавець) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області (а.с. 5).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД № 052461, виданого 01 грудня 2003 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження від 21 липня 2003 року № 287/2003 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 805, спадкодавцю на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 5,81 га, масив НОМЕР_1 , ділянка 1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Фрунзівської селищної ради Фрунзівського району Одеської області (а.с. 6).

Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року № 1377-VIII, яка була опублікована в газеті «Голос України» від 02.06.2016 року № 101 та набрала чинності з дня, наступного за днем її опублікування з 03 червня 2016 року, в Одеській області перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район; селище міського типу Фрунзівка Фрунзівського району на селище міського типу Захарівка.

За інформацією від 29.09.2020 року Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, заповіт щодо майна спадкодавець не залишав, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не зверталися, спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилась і свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 32).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 , виданого на підставі запису за № 13 зробленого 17 травня 1951 року в книзі записів актів громадянського стану про народження Новопавлівської сільради Фрунзівського району Одеської області, вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Вікентіївка Фрунзівського району Одеської області від батьків ОСОБА_5 і ОСОБА_7 (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого на підставі запису зробленого 21 травня 1972 року Василівською сільрадою Біляївського району Одеської області, після укладення ОСОБА_8 шлюбу з ОСОБА_6 їй було присвоєне прізвище ОСОБА_9 (а.с. 8).

За довідкою Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області від 03.07.2020 року за № 497, ОСОБА_5 , 1925 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно до дня своєї смерті постійно проживав і був зареєстрований у належному йому житловому будинку без номера по вулиці без назви в АДРЕСА_1 . У житловому будинку, що розташований за вищевказаною адресою, крім ОСОБА_5 , починаючи з листопада 2005 року і на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним фактично без реєстрації постійно проживала його дочка ОСОБА_1 , яка вела з ним спільне господарство і здійснювала за ним догляд та після його смерті провела його поховання (а.с. 10).

Вказана довідка видана на підставі акту щодо фактичного проживання особи від 28 травня 2020 року, підписаного депутатом IV-го скликання 2002-2006 років Фрунзівської (тепер Захарівської) селищної ради Фрунзівського (з 2016 року Захарівського) району Одеської області Чабан Сергієм Олексійовичем з участю жителів села Балашове Захарівського району Одеської області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які особисто знали ОСОБА_5 та його дочку ОСОБА_1 та яким ці обставини особисто відомі. Підписи вказаних осіб посвідчені ОСОБА_12 , секретарем Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області (а.с. 9).

Положеннями чинного на час відкриття спадщини Цивільного кодексу України (далі ЦК) визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1 і 3 ст. 1223).

Стаття 1261 ЦК передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина 1 статті 1268 ЦК визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а частинами 3 і 5 ст. 1268 ЦК встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Визначаючи наявність підстав для встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд виходить з положень ч. 2 ст. 315 ЦПК про те, що суд розглядає справи про встановлення факт ів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За результатом дослідження описаних у цьому рішенні доказів, суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання позивачки з померлим батьком на час його смерті, який не заперечується відповідачами і підтверджений наведеними вище актом щодо проживання особи та виданою на його підставі довідкою селищної ради.

Виходячи з наведених положень законодавства та встановлених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишав, а позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, яка може вважатися такою, що прийняла спадщину свого батька за встановленим судом фактом постійного проживання разом з ним на час відкриття спадщини то від встановлення цього факту залежить виникнення у позивачки права на спадкування за законом майна свого батька і законом не визначено іншого порядку його встановлення.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник за ордером адвокат Корой Іван Дмитрович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Вікентіївка Фрунзівського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , постійно проживала разом із своїм батьком ОСОБА_5 на день його смерті (час відкриття спадщини), яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області Україна.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 жовтня 2020 року.

Суддя: