Справа № 554/6690/19
Провадження № 2/545/69/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: - Потетій А.Г.,

за участю секретаря: - Кудря А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні садовим будинком з земельною ділянкою, поділ майна в натурі та зобов`язанні відповідача виконати перебудову, та позовну заяву третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому з урахуванням заяв про зміну предмета позову та про відмову від частини позовних вимог просив усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні садовим будинком в садовому товаристві «Спорт» розташованому за адресою АДРЕСА_1 та земельною ділянкою за цією ж адресою шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у доступі до вказаного нерухомого майна, користуванні та розпорядженні ним.

В порядку поділу в натурі спільного майна подружжя виділити йому визначені у варіанті №1 висновку експерта № 133 від 18.03.2020 року позначені в додатках жовтим кольором : в садовому будинку в садовому товаристві « АДРЕСА_1 в натурі частину житлового будинку літ.А-2, загальною площею приміщень 71,1 м2, а саме: на першому поверсі 1-1 коридор площею 14,2 кв.м., 1-2 хол площею 21,6 кв.м., 1-7 санвузол площею 2,2 кв.м., на другому поверсі 1-8 коридор площею 10,2 кв.м., 1-9 кімната - 18,6 кв.м., 1-12 санвузол площею 4,3 кв.м., будівлі та споруди домоволодіння: альтанка (Г), №3 хвіртка, частина №4 огорожі, № № 5, 6 вигреби та частину земельної ділянки за указаною адресою загальна площа 0,1014 га кадастровий номер :00:040:0227, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, земельної ділянки загальна площа 0,2000 га кадастровий номер :00:040:0226, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 1507 кв.м., а саме : по т.КЛ - по фактичній огорожі; по т.ЛМ - 11,61 м по незабудованій земельній ділянці; По т.МН - 12,63 м по незабудованій земельній ділянці; по т.НО - 2м до стіни садового будинку; по т.ОПРСТ - по межі варіанту №1 розподілу будинку; По т.ТУ - 1,55 м під кутом 45° до стіни будинку; по т.УФ - 4,27 м навколо еркера; по т.ФХ - по незабудованій земельній ділянці; по т.ХГ - 11,28 м по межі з проїздом до АДРЕСА_1 ; по т.ГВ - по межі з з/д :00:003:0052; По т.ВБ - по межі з з/д :00:003:0053; по т.БК - по межі з берегом р. Ворскла та визнати право власності на вказане майно.

Виділити ОСОБА_2 визначені у варіанті №1 висновку експерта № 133 від 18.03.2020 року позначені в додатках зеленим кольором : в садовому будинку в садовому товаристві «Спорт» розташованому за адресою АДРЕСА_1 літ.А-2 загальною площею приміщень 46,6 м2 а саме : на першому поверсі 1-4 кухня площею 8,4 кв.м., 1-6 топочна площею 1,9 кв.м., 1-5 коридор площею 2,0 кв.м., на другому поверсі 1-10 кімната площею 20,1 кв.м., 1-11 вітальня площею 14,2 кв.м., будівлі та споруди домоволодіння : гараж у будинку А-1, баня (Б), літня кухня (Б1), гараж (Б2) , вбиральня (В), № 1,2 ворота, частина №4 огорожі, №7 колодязь та частину земельної ділянки за указаною адресою загальна площа 0,1014 га кадастровий номер :00:040:0227, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, земельної ділянки загальна площа 0,2000 га кадастровий номер :00:040:0226, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 1507 кв.м., а саме : по т.КЛ - по фактичній огорожі; по т.ЛМ - 11,61м по незабудованій земельній ділянці ; по т.МН - 12,63м по незабудованій земельній ділянці; по т.НО - 2м -1- до стіни садового будинку; по т.ОПРСТ - по межі варіанту №1 розподілу будинку; по т.ТУ - 1,55м під кутом 45° до стіни будинку; по т.УФ - 4,27м навколо еркера; по т.ФХ - по незабудованій земельній ділянці; по т.ХД - по межі з проїздом до АДРЕСА_1 ; по т.ДА - по межі з землями сільської ради; по т.АК - по межі з берегом р. Ворскла та визнати права власності на вказане майно.

Зобов`язати відповідачку виконати перебудови, а саме :

1) закласти дверний проріз між приміщеннями №1-2 та №1-1;

2) закласти дверний проріз між приміщеннями №1-5 та №1-1;

3) улаштувати дверний проріз між приміщеннями №1-2 та №1-5;

4) влаштувати дверний проріз на місці віконного у приміщення №1-6 для входу в частину, що виділяється Відповідачці;

5) улаштувати зовнішній сходовий марш для підйому Відповідачки на другий поверх;

6) закласти дверний проріз між приміщеннями №1-8 та №1-11;

7) обладнати виділені частини самостійним електропостачанням.

Стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати.

Відмовити в задоволенні позову третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до мене про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності в повному обсязі за безпідставністю.

В обґрунтування поданої позовної заяви позивач посилається на те, що з 08 серпня 1998 року він перебував з відповідачкою у шлюбі, який був зареєстрований в Шепетівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 209. Шлюб розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.04.2019 року, яке набрало законної сили 15.05.2019 року.

В період шлюбу було придбано майно, що складається з садового будинку в садовому товаристві «Спорт», розташованому за адресою АДРЕСА_1 що складається згідно з технічним паспортом на садовий будинок з : садового будинку (А-2) 2001 року забудови загальною площею 137,4 кв.м., основною площею 52,9 кв.м., баня (Б) ,2001 року забудови, літня кухня ч(Б1) 2001 року забудови, гараж (Б2) 2001 року забудови, вбиральня (В) 2001 року забудови , альтанка (Г) 2001 року забудови , № 1,2,3 ворота, хвіртка ,2001 року забудови, №4 огорожа ,2001 року забудови , №№ 5,6 вигреби ,2001 року забудови, №7 колодязь , 2001 року забудови та які належать згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17602805 від 04.02.2008 року позивачу.

Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,30 га, що має цільове призначення - для дачного будівництва, ведення особистого підсобного господарства, та належить мені згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 14.11.2001 р., серія ІІ-ПЛ № 054223 виданого Щербанівською сільською Радою народних депутатів.

Незважаючи на оформлення документів на вказане майно на ім`я позивача він повністю позбавлений доступу до цього майна, не має можливості користуватися та розпоряджатися ним. Спільної згоди з відповідачкою щодо поділу спільного сумісного майна, а саме садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки я не досягнуто.

Відтак позивач змушений звернутися до суду з вимогою усунути існуючі перешкоди у користуванні та розпорядженні садовим будинком та земельною ділянкою створені відповідачкою шляхом зобов`язання відповідачки не чинити перешкод у доступі до цього нерухомого майна, користуванні та розпорядженні ним.

Вважає, що спірний садовий будинок може бути поділений між ним та відповідачкою в натурі, позивачу можуть бути виділені в ньому наступні допоміжні приміщення на першому поверсі загальною площею 38,0 кв.м. в тому числі : 1-1 коридор площею 14,2 кв.м., 1-2 хол площею 21,6 кв.м., 1-7 санвузол площею 2,2 кв.м., а Відповідачці відповідно на першому поверсі допоміжні приміщення загальною площею 32,0 кв.м. в тому числі : 1-3 гараж площею 19,7 кв.м., 1-4 кухня площею 8,4 кв.м., 1-6 толочна площею 1,9 кв.м., 1-5 коридор площею 2,0 кв.м. На другому поверсі позивачу можуть бути виділені наступні приміщення загальною площею 28,8 кв.м. основною площею 18.6 кв.м. в тому числі 1-8 коридор площею 10,2 кв.м., 1-9 кімната- 18,6 кв.м., а відповідачці відповідно на другому поверсі приміщення загальною площею 38,6 кв.м., основною площею 34,3 кв.м. в тому числі : 1-10 кімната площею 20,1 кв.м., 1-11 вітальня площею 14,2 кв.м., 1-12 санвузол площею 4,3 кв.м. При такому варіанті реального поділу позивачу буде виділено приміщення загальною площею 66,8 кв.м., основною площею 18,6 кв.м., відповідачці приміщення загальною площею 70,6 кв.м., основною площею - 34,3 кв.м., що на 3,8 кв.м. більше ніж у позивачки.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

На приватизованій позивачем земельній ділянці розташовані господарські будівлі та споруди , Б - Баня, Б1 літня кухня , Б2 гараж , В вбиральня, № 7 колодязь, які можуть бути виділені відповідачці та Г альтанка, № № 1, 2, 3 ворота, хвіртка, №4 огорожа - які можуть бути виділені позивачу, оскільки при виділі йому частини садового будинку в окремий об`єкт, підлягає реальному поділу і земельна ділянка , в такий спосіб відбудеться реальний захист його порушених прав.

19.09.2019 року до суду надійшов позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, в якому вони просять встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи із 27.12.2001 року по серпень 2018 року.

Визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 21947064).

Стягнути із ОСОБА_1 понесені судові витрати.

В обґрунтування поданої позовної заяви треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору посилаються на те, що ОСОБА_1 в період із 08 серпня 1998 року по 15.04.2019 року перебував у шлюбі із ОСОБА_2 . Крім того, від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Починаючи із 27.12.2001 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відмітками в паспортах.

Починаючи з 20.03.2002 року сторони спільно проживали, як одна сім`я, за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується відмітками у паспортах.

Фактично сторони по справі проживали спільно однією сім`єю до серпня 2018 року.

Згідно із статтею 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто:

- наявність спільних витрат;

- спільний бюджет;

- спільне харчування;

- купівля майна для спільного користування;

- участі у витратах на утримання житла, його ремонт;

- надання взаємної допомоги;

- наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням;

- інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Як вже зазначалося, починаючи з 20.03.2002 року сторони спільно проживали, як одна сім`я, за адресою АДРЕСА_3

Згідно із свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 від 11.04.2005 року, виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 набули на праві спільної часткової власності квартиру АДРЕСА_4 .

Облаштування спільного житла, харчування, завжди відбувалося спільно усіма членами сім`ї. Оплата комунальних послуг здійснювалася ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Крім того, спільні кошти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 витрачалися на будівництво зокрема садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений садовий будинок будувався, як за спільний сімейний кошт, так і з метою спільного сімейного відпочинку та спілкування.

У спірному садовому будинку додатково протягом усього часу спільного проживання здійснювався поточний ремонт, опоряджувальні роботи. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно обробляли земельну ділянку та займались городництвом.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оплачували комунальні послуги та податок за користування земельною ділянкою.

Згідно із ч. 3 ст. 355 ЦК України, право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 прохав відмовити в задоволенні позову третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до нього про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності в повному обсязі за безпідставністю.

Надав до суду відзив на позовну заяву третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета позову . В обґрунтування заперечень щодо позову третіх осіб ОСОБА_1 послався на те, що в період шлюбу ним з відповідачкою за первісним позовом було набуто нерухоме майно, що складається з садового будинку в садовому товаристві «Спорт» розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 (зі змінами) технічна інвентаризація - комплекс робіт з обмірювання об`єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об`єму, технічного стану та/або з визначенням змін зазначених характеристик за певний період часу (у разі наявності попередньої інвентаризаційної справи) із виготовленням необхідних документів (матеріалів технічної інвентаризації, технічного паспорта) та обов`язковим внесенням відомостей про об`єкт нерухомого майна до Реєстру об`єктів нерухомого майна (після створення цього Реєстру) ; технічний паспорт - документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику. Технічний паспорт має бути прошнурований, пронумерований та скріплений підписом керівника суб`єкта господарювання, який проводив інвентаризацію, а також підписом виконавця робіт і контролера із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката на право виконання робіт з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна.

Наданий ним до первісного позову технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації спірного майна підтверджує його забудову у 2001 році .

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року № 10-1387/0/4-12, Верховним Судом України за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах прийнято ряд постанов у справах про власність і спадкування та сформульовано обов`язкові для всіх судів України правові позиції. Зокрема:

1. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952- IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (вересень 2008 року), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав па нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова від 13 червня 2012 р. № 6-54цс 12).

Зазначене безперечно свідчить що, права третіх осіб взагалі ніким не порушені.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Окремої уваги заслуговує надана третіми особами до матеріалів позову копія довіреності від. 24.01.2008 року за якою позивач уповноважив третю особу - ОСОБА_3 представляти його інтереси у відповідних органах з питань реєстрації за ним права власності на спірний будинок та земельну ділянку в установленому законом порядку. Державна реєстрація його прав проводилася на підставі переліку документів, визначених законодавством які були надані ним повіреному, з цим переліком він був добре обізнаний і підтвердив їх вірогідність, відповідність як вимогам законодавства так і фактичним обставинам , відсутність у нього жодних прав щодо майна яке підлягало державній реєстрації. Його права підтверджував своїми власними підписами.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 р. у справі № 6-168цс12 зроблено висновок, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким, власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Вище викладені обставини свідчать що до моменту державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за позивачем, третя особа - ОСОБА_3 підтвердив відсутність у нього та його дружини майнового права яке б засвідчувало правомочність отримати право власності на спірне нерухоме майно в майбутньому.

Що узгоджується із пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» яким визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини п`ятої статті 12 вказаного Закону відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, позивач стверджує, що мета звернення до суду, зазначена третіми особами, не пов`язана із захистом їх прав та інтересів. Заявлені третіми особами вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , разом з ним та відповідачкою, починаючи із 27.12.2001 року по серпень 2018 року не зумовлюють жодних юридичних наслідків та не виникає жодних прав на майно споруджене у 2001 році, тому підстави для задоволення цієї вимоги відсутні.

Зазначені ним обставини позову свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ним та відповідачкою в період шлюбу. Ця презумпція матеріалами позову поданого третіми особами повністю підтверджується і жодним чином не спростовується. Матеріали поданого третіми особами позову не містять жодних доказів для доведення обставин, необхідних для спростування вказаної презумпції.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч.2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування,

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Надані третіми особами докази підтверджують обставини належності спірного майна до спільної сумісної власності подружжя, а поставлені питання до мене прямо суперечать наданим письмовим доказам, частина не має жодного стосунку до предмету позову.

Вказане вважає свідчить про звернення третіми особами із завідомо безпідставними позовними вимогам, які не відповідають вимогам законодавства. Оскільки розірвання шлюбу не тягне за собою зміни правового статусу майна подружжя. Таке майно залишається їх спільною сумісною власністю. Тобто лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Плохута О.В. підтримала позов ОСОБА_1 , просила його задовольнити та відмовити у задоволенні позову третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору з підстав викладених в позові та відзиві на позов ОСОБА_1 .. Звернула увагу на те, що позивач є власником спірного майна а треті особи , якщо і приймали участь в його будівництві то при цьому між ними і позивачем не було якоїсь угоди про це а тому відповідні дії останні здійснювали на добровільній основі і не можуть претендувати на частку в спірному майні. Прохала поділ майна між позивачем та відповідачкою провести у відповідності до висновків проведеної експертизи.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 повністю заперечила проти позову ОСОБА_1 , просила відмовити у його задоволенні та задовольнити позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з підстав зазначених у позові третіх осіб.

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх представник - адвокат Голяніщев Д.Ю. підтримали позов третіх осіб, просили його задовольнити та відмовити у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з підстав викладених у позові та відповіді на відзив із відповідними доказами наданими третіми особами.

Та зокрема у відповіді на відзив треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять задовольнити їх позов у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виклав свої заперечення щодо наведених третіми особами, які заявляють самостійні вимоги, обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Обгрунтування відзиву ОСОБА_1 базуються виключно на факті державної реєстрації права власності на спірний садовий будинок за ним. Така позиція ОСОБА_1 є помилковою.

Згідно із ч. 3 ст. 355 ЦК України, право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Рішення обґрунтовують належними і допустимими доказами, про що зазначають у мотивах прийнятого рішення з посиланням на конкретні факти. ( постанова ВСУ по справі № 6-2253цс15 від 08 червня 2016 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про поділ в натурі садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без врахування факту участі третіх осіб у його будівництві, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися із позовною заявою саме до нього, оскільки їхня донька ОСОБА_2 визнає факт будівництва садового будинку за спільні кошти її батьків.

Посилання на 2001 рік забудови спірного садового будинку, є безпідставними, оскільки дана інформація вноситься до технічного паспорту зі слів замовника, і жодним чином не перевіряється при виготовленні технічного паспорту.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали належні докази проведення будівельних робіт, які спростовують дане твердження ОСОБА_1 про будівництво будинку у 2001 році.

В свою чергу ОСОБА_1 не надав жодного доказу, яким підтверджує факт особистої участі у будівництві спірного садового будинку.

Посилання ОСОБА_1 на той факт, що презумпція рівності часток подружжя, матеріалами позову поданого третіми особам повністю підтверджується та жодним чином не спростовується є абсурдним, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали доказ: які підтверджують факт їхньої особистої участі у будівництві спірного садового будинку, а ОСОБА_1 не спростував та в заперечив проти жодного із них.

Відтак доводи ОСОБА_1 про рівність часток його і ОСОБА_2 у праві власності на спірний садовий будинок є повністю спростованими, та підтвердженими доказами, що долучені до позовної заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи приходить до висновку що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, з 08 серпня 1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебував у шлюбі, який був зареєстрований в Шепетівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 209. Шлюб розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.04.2019 року, яке набрало законної сили 15.05.2019 року.

В період перебування сторін у шлюбі, ОСОБА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на землю, рішенням 21 сесії 23 скликання Щербанівської сільської Ради народних депутатів від 25.09.2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,30 га на території с. Нижні Млини Щербанівської сільської ради, з цільовим призначенням для дачного будівництва та ведення особистого підсобного господарства. /т. 1 а.с. 17, т. 2 а.с. 88/

Кількісна характеристика земель переданих у приватну власність становить: для ведення особистого підсобного господарства - 0,2001 га та дачного будівництва - 0,1000 га. /т. 2 а.с. 62/

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначеним земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери :00:040:0226 та :00:040:0227. /т. 2 а.с. 49-55/

В подальшому, також в період перебування сторін у шлюбі, на земельній ділянці призначеній для дачного будівництва за адресою АДРЕСА_1 в садовому товаристві «Спорт», було збудовано садовий будинок, який складається, згідно з технічним паспортом на садовий будинок, з: садового будинку (А-2) загальною площею 137,4 кв.м., основною площею 52,9 кв.м., баня (Б), літня кухня (Б1), гараж (Б2), вбиральня (В), альтанка (Г), №№ 1, 2, 3 ворота, хвіртка, №4 огорожа, №№ 5, 6 вигреби, №7 колодязь.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.01.2008 року серії НОМЕР_2 , садовий будинок за адресою АДРЕСА_1 в садовому товаристві «Спорт» був зареєстрований Щербанівською сільською радою на праві приватної власності за ОСОБА_1 25.01.2008 року. /т. 1 а.с. 14/

ОСОБА_1 24.01.2008 року та 18.04.2012 року видані довіреності ОСОБА_3 на представництво його інтересів з питань реєстрації права власності на будинок та земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . /т. 1 а.с. 129, 130/

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Починаючи із 27.12.2001 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відмітками в паспортах.

Починаючи з 20.03.2002 року сторони спільно проживали, як одна сім`я, за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується відмітками у паспортах.

Фактично сторони по справі проживали спільно однією сім`єю до серпня 2018 року.

Згідно доданих до позовної заяви третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 копій документів, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_3 приймав безпосередню участь у будівництві садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, підписував акти приймання передачі виконаних робі, договора /т. 1 а.с. 132-133/, надавав кошти на фінансування будівництва /т.1 а.с. 98, 108/, здійснював купівлю будівельних матеріалів.

Факт набуття в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та його поточний ремонт підтверджується доказами дослідженими у справі. /т. 1 а.с. 98-171/

Крім того, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом тривалого часу здійснювали оплату послуг по електропостачанню садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . /т. 1 а.с. 205-250, т. 2 а.с. 1-32/

Зазначений садовий будинок будувався, як за спільний сімейний кошт ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , так і з метою спільного сімейного відпочинку та спілкування.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показав, що з ОСОБА_3 та його сім`єю познайомився в 2004 році. Останній попрохав зробити каналізаційну систему до будинку в с.Терешки на даний час Нижні Милини, Полтавського району по вул..Травнева. Замовником на оплату послуг був ОСОБА_3 а безпосередньо за виконану роботу він-свідок оплату отримував від прораба на прізвище- ОСОБА_8 , який виступав посередником. В подальшому після установки за обслуговування вказаної системи розраховувався ОСОБА_3 . Він свідок особисто знає і ОСОБА_9 бо бував у ОСОБА_3 вдома на квартирі в м.Полтаві вважав, що в їхній сім`ї добрі взаємовідносини.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показав, що сім`ю ОСОБА_3 знає з 2008 року в той рік ОСОБА_3 замовляв в нього роботи по поливній системі до будинку в с.Терешки на даний час Нижні Милини, Полтавського району по вул..Травнева і після виконаної роботи розрахувався також ОСОБА_3 . Після установки поливної системи він її обслуговує приблизно 3 чи 4 рази на рік і кожного разу за роботу розраховується ОСОБА_3 а хто живе в будинку свідку невідомо , кожного разу бачив там лише сім`ю ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 показав, що проживає по сусідству з будинком АДРЕСА_1 . Він свідок проживає в даному селі з 90-х років, з 2004 року він бачить на участку лише ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ніколи там не бачив.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 показав, що 2004 році працював на одному підприємстві з ОСОБА_3 водієм. По проханню останнього доволі часто возив його в с.Нижні Млини , Полтавського району де Данченко будував будинок. Бачив на будівництві і декілька разів його зятя- ОСОБА_1 але ніколи не бачив , щоб він керував роботами робітників , які там працювали. Хто платив робітникам за роботу свідку невідомо.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 показав, що він проживає по сусідству з ОСОБА_3 в с.Терешки, Полтавського району, зазначив , що за весь час будівництва будинку жодного разу не бачив там їх зятя - ОСОБА_2 а ОСОБА_3 керував всим будівництвом.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 показала, що вона проживає в с.Терешки з 90-х років , з 2004 року проживає по сусідству з ОСОБА_3 в АДРЕСА_5 . Охарактеризувала останніх як гарних господарів. Їхнього зятя - ОСОБА_1 з 2004 року бачила приблизно три рази , коли приїздив в гості до ОСОБА_3.

Згідно із статтею 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто:

- наявність спільних витрат;

- спільний бюджет;

- спільне харчування;

- купівля майна для спільного користування;

- участі у витратах на утримання житла, його ремонт;

- надання взаємної допомоги;

- наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням;

- інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Приймаючи рішення у справі, суд враховує ту обставину , що ОСОБА_21 не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зазначених ним в позові обставин , що відповідачка та треті особи по справі чинять йому перешкоди у користуванні спірним майном.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини суд, вважає доведеним належними та допустими доказами факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , починаючи з 27.12.2001 року по серпень 2018 року.

На підставі викладеного враховуючи, що садовий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 був збудований за спільний кошт ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 він підлягає визнанню спільною сумісною власністю зазначених осіб, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 слід відмовити, а позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 319, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 57, 60, 69-71 СК України, ст. ст. 12, 13, 78-80, 141, 258 - 268, 352 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні садовим будинком з земельною ділянкою, поділ майна в натурі та зобов`язанні відповідача виконати перебудову.

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи із 27.12.2001 року по серпень 2018 року.

Визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 21947064).

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1536,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_4 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1536,80 грн.

Віднести за рахунок ОСОБА_1 судові витрати понесені останнім при зверненні до суду у виді судового збору в розмірі 6970грн. 00коп. та витрати на проведення в ході розгляду справи судово будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи (висновок експерта № 133 від 18.03.2020 року).

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 13.10.2020 року.

Суддя: А.Г. Потетій