Провадження № 2-з/742/36/20
Єдиний унікальний № 742/2501/16-ц
УХВАЛА

06 жовтня 2020 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого-судді Бездідько В.М., при секретарі Шептун В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

05.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову у справі №742/2501/16-ц, в якій просила накласти арешт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог ч.1 ст.153ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, суддя приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно вимог ч.2 ст.149ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з матеріалів справи в серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, в якому просила провести поділ спільного майна в натурі між нею та відповідачем наступним чином: виділити їй квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , припинивши право власності ОСОБА_2 на 1/3 її частину; транспортний засіб VОLKSWAGEN TRАNSPORTER д.н.з. НОМЕР_1 , припинивши право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину цього транспортного засобу та зобов`язавши його передати позивачу даний транспортний засіб. Виділити ОСОБА_2 : житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право власності ОСОБА_1 на 1/2 його частину; транспортний засіб ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_2 , припинивши право власності ОСОБА_1 на 1/2 його частину; стягнути з неї на користь відповідача різницю вартості спільного сумісного майна у сумі 21 815 грн 80 коп., стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 червня 2017 року позов задоволено. Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 квітня 2018 року заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 червня 2017 року змінено. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду України від 24.06.2020 року заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 червня 2017 року та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 23 квітня 2018 року скасувано, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Отже, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, який є розглянутим, а рішення суду набрало законної сили, є остаточним та оскарженню не підлягає.

Зважаючи, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи а заявником подано заяву по завершенню розгляду справи, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.М. Бездідько