Справа № 279/6745/19
Номер рядка звіту 38
номер провадження 2/279/605/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2020 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростень в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, зазначивши, що 17.12.2018 року він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 1450,00 доларів США (еквівалентно 33821,70 грн.) зі строком повернення коштів до 30.08.2019 року, уклавши договір позики в письмовій формі, а саме у формі розписки. В зазначений строк відповідач борг не повернув. Оскільки в добровільному порядку відповідач не вживає заходів щодо виконання зобов`язання, відповідно до умов укладеного договору просить рішенням суду стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 33821,70 грн., та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. та 700 грн. за надання правничої допомоги.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. Про розгляд справи суд повідомляв відповідача за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на сайті судової влади.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що відповідно до договору позики, укладеного між сторонами 17.12.2018 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти готівкою в сумі 1450,00 доларів США, що еквівалентно 33821,70 гривень, зі строком повернення боргу до 30.08.2019 року.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Ця ж правова норма визначає, що договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей.

Законодавець ч.2 ст.1047 ЦК України визначив, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, аналізуючи норми закону, представлені позивачем письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.

Стягнення судових витрат підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано квитанцію про сплату коштів в сумі 700 гривень, дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,12,81,141,263-265 ЦПК України, ст.ст. 526,625,1046-1047,1049 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 33821 (тридцять три тисячі вісімсот двадцять одну) гривню 70 копійок боргу за договором позики та 1468,40 гривень понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони :

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 .

Суддя : Невмержицька О.А.