КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/739/19
Провадження № 2/488/221/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.09.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання Кривопішиній О.С.

за участю представника позивача Бабченко Д.І.,

за участю представників відповідача Пеньковського В.М., ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації колективних гаражів «Сокіл» про стягнення вартості майнового паю, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Бабченко Д.І., звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовом до ОАК Сокіл про стягнення вартості майнового паю.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що у 1995 році він вступив до АГК Сокіл та отримавши у користування земельну ділянку, побудував гаражний бокс № НОМЕР_1 за власний кошт. В 2018 році останній дізнався, що за рішенням загальних зборів АГК Сокіл від 16.03.2014 року його було виключено зі складу членів кооперативу і відібрано гараж з метою подальшого продажу.

Позивач ОСОБА_2 також зазначив, що в грудні 2017 року гараж № НОМЕР_1 був проданий за 40 000 грн., а кошти, отримані від продажу майна, були направлені на погашення заборгованості по сплаті членських внесків.

Посилався на те, що розрахунок заборгованості проводився відповідачем самостійно і за період з 1997 року до 2017 року її розмір склав 57 151,48 грн. Крім того, за вказаний період була нарахована пеня в розмірі 0,05% за кожен день прострочення, а її розмір склав 43 616,08 грн.

Вважав, що внаслідок неправомірних дій відповідача був позбавлений як майна, так і грошової компенсації свого внеску, а також права на захист своїх прав та інтересів.

Непогоджуючись з діями відповідача щодо визначення розміру заборгованості, вартості гаража, продажем та отриманням коштів від продажу, а також погашення відповідачем заборгованості ОСОБА_2 перед АГК Сокіл, просив стягнути з автогаражного кооперативу Сокіл вартість майнового паю в розмірі 40 000 грн., а також судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду відзив, в якому зазначив, що з 1997 року ОСОБА_2 не займався контролем технічного стану гаражного боксу № НОМЕР_1 , що призвело до руйнувань покрівлі і стін внаслідок протікання дощів. Більше 20 років не сплачував щорічні та цільові внески. Своєю бездіяльністю заподіяв кооперативу фінансову та матеріальну шкоду у сумі 59 071,49 грн.

Також посилався на те, що позивач ОСОБА_2 не надав інформації про своє місцезнаходження, у зв`язку з чим всі спроби АГК Сокіл щодо повідомлення останнього про необхідність підтримання належного стану автогаражного боксу, проведення засідань загальних зборів, прийняття рішень загальних зборів про виключення з членів автокооперативу, а також відкриття гаражу з метою оцінки його технічного стану виявилися марними та безрезультатними.

Під час судового розгляду представник відповідача також надав уточнений розрахунок заподіяного матеріального та фінансового збитку, нанесеного ОСОБА_2 автогаражному кооперативу Сокіл.

Посилаючись на безпідставність вимог позивача, просив позов ОСОБА_2 до АГК Сокіл про стягнення вартості майнового паю залишити без задоволення.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі заяви про прийняття останнього у члени кооперативу та виділення ділянки для будівництва гаражу був прийнятий у члени обслуговуючого автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації колективних гаражів Сокіл (далі - АГК Сокіл), розташованого по АДРЕСА_1 .

Згідно з наявною в матеріалах справи випискою з протоколу загальних зборів членів автокооперативу Сокіл від 16.03.2014 року ОСОБА_2 був виключений з членів автокооперативу за систематичну несплату членських внесків, зневажливе ставлення до обов`язків члена автокооперативу, відсутність контролю за технічним станом гаражу, який перебував у постійному користуванні, що призвело до нанесення суттєвої шкоди стану прилеглих гаражів і майну членів автокооперативу Сокіл.

У наданій суду копії заяви ОСОБА_2 про прийняття його у члени кооперативу відсутній такий реквізит як дата документу, рішення про включення його до членів АГК Сокіл також відсутнє, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості достеменно встановити час прийняття останнього у члени автогаражного кооперативу та виділення йому земельної ділянки для будівництва гаражу.

Враховуючи те, що наданий суду розрахунок розміру заборгованості з членських, цільових внесків та земельного податку ОСОБА_2 розрахований починаючи з 1997 року, є підстави вважати, що ОСОБА_2 був членом АГК Сокіл з 1997 року до 2014 року.

Згідно з Статутом автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації колективних гаражів Сокіл, зареєстрованого виконкомом Корабельної районної ради № 2 від 27.05.1998 року, а саме п. 3, 4 розділу ІV прийняття в члени кооперативу здійснюється на підставі власно поданої заяви громадянина загальними зборами. Прийняття в члени автогаражного кооперативу громадян, яким відчужується незавершене будівництво гаражу, здійснюється на підставі власно поданої заяви та акту оціночної комісії правління кооперативу.

Згідно розділу ІІ, п. 5, п.п. 5.1 Статуту обслуговуючого автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації колективних гаражів Сокіл, зареєстрованого Миколаївським міськвиконкомом 20.05.2008 р., (далі Статут) членами кооперативу можуть бути як фізичні особи, так і юридичні особи, які визнають Статут кооперативу та дотримуються вимог, зробили вступні та пайові внески, користуються послугами та беруть участь у господарській діяльності кооперативу.

Підпунктом 5.4. названого Статуту передбачено, що вступ до кооперативу здійснюється на підставі поданої заяви до правління кооперативу. Член кооперативу робить вступний і пайовий внески в порядку, визначеному статтями 7 і 8 цього Статуту.

Розділом ІІ, п. 7, п.п. 7.1., 7.2. передбачено, що при вступі в кооператив для організаційного забезпечення його діяльності кожна фізична і юридична особа робить вступний внесок у грошовій формі у розмірі 10% пайового внеску Решта вноситься грошовими коштами або майном на протязі першого року з моменту реєстрації кооператива. Вступний внесок є обов`язковою умовою членства у кооперативі.

Підпунктом 8.1., п. 8 названого розділу передбачено, що пай члена кооперативу формується з його пайових внесків. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.

Підпунктом п.п. 8.5. передбачено, що пайові внески можуть сплачуватися майном, майновими правами та/або грішми.

Згідно з п.п. 9.1., п. 9 Статуту у разі виходу з кооперативу фізична чи юридична особа має право на отримання майнового паю натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідні до його вартості на момент виходу.

Отже, положеннями названого Статуту передбачено, що пайовий фонд кооперативу формується за рахунок паїв і додаткових паїв членів кооперативу відповідні цього Статуту. Кооператив веде облік пайового фонду з визначенням паїв кожного з учасників.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази повинні бути належні, допустимі та достовірні.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Аналізуючи надані суду документи встановлено, що у своїй заяві позивач не повідомив про розмір внесеного їм паю або внеску, не надав жодних доказів на підтвердження того, що ним був побудований гаражний бокс № НОМЕР_1 .

Не знайшли також свого підтверження посилання позивача ОСОБА_2 на протиправне порушенням з боку відповідача його права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 .

Так, згідно з постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 28.06.1991 р. Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльність гаражно-будівельних кооперативів у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом.

Під час розгляду справи позивачем ОСОБА_2 не надано жодного документу, який би підтверджував факт набуття останнім права власності на гаражний бокс, а тому твердження позивача про порушення його прав та позбавлення його права власності на об`єкт нерухомого майна (гаражного боксу) є безпідставними.

Що стосується вимог позивача щодо отримання майнового паю грошима у зв`язку з виходом з кооперативу, суд вважає вказані вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з того, що Статутом АГК Сокіл передбачена можливість отримання майнового паю натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами в разі виходу фізичної або юридичної особи з Кооперативу, а не припинення членства внаслідок виключення з членів Кооперативу за рішення загальних зборів та несплати внесків у порядку, визначеному Статутом кооперативу.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_2 не оскаржує дії/рішення відповідача щодо нарахування заборгованості зі сплати членських внесків, виключення останнього з членів АГК Сокіл, продажу гаражного боксу, суд приходить до висновку, що такі дії відповідача позивач фактично визнає.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Обслуговуючого автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації колективних гаражів «Сокіл» щодо стягнення вартості майнового паю.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 259, 263, 264, 265, 268, 351 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Обслуговуючого автогаражного кооперативу по будівництву та експлуатації колективних гаражів «Сокіл» про стягнення вартості майнового паю відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ;

Відповідач Обслуговуючий автогаражний кооператив по будівництву та експлуатації колективних гаражів «Сокіл», 54037, м. Миколаїв, вул. Знам`янська, 1.

Повний текс рішення складений 08.10.2020 року.

Суддя: Я.А. Чернявська