Справа № 466/6584/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Глинської Д.Б.

за участі секретаря Лань М.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2020 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій з врахуванням заяви про зміну підстав позову просить суд постановити рішення, яким:

- стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі по 3 333,33 грн. на кожну дитину, з урахуванням індексації, до досягнення дітьми повноліття;

- стягувати з відповідача аліменти на її утримання щомісячно у розмірі 3 333,33 грн., до досягнення сином ОСОБА_7 трирічного віку.

В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що вона, ОСОБА_4 , зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 25 червня 2014 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та від подружнього життя у них народилося двоє дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Нею, ОСОБА_4 , подано до Галицького районного суду м. Львова позовну заяву про розірвання шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 не надає жодних коштів на утримання дітей. Діти повністю знаходяться на її утриманні та на утриманні її батьків. На даний час вона не має можливості працювати, оскільки займається доглядом за дітьми.

Відповідач ухиляється від покладеного обов`язку утримувати своїх дітей, тому вона звернулася до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги та заяву про зміну підстав позову підтримав, покликаючись на обставини, які викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали частково з підстав, які викладені у відзиві. Додатково відповідач пояснив, що на даний час він не працює, має можливість сплачувати аліменти на дітей у розмірі по 1000 грн. Крім того, у нього на утриманні є мама ОСОБА_8 , яка є пенсіонером.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 25 червня 2014 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та від подружнього життя у них народилося двоє дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний факт стверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.08.2018, серії НОМЕР_2 від 16.06.2015, копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 25.06.2014 (а.с.8-10).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що відповідач не надає кошти на утримання дітей, а тому з нього слід стягувати ці кошти в примусовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно, з метою матеріального утримання дитини.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач, батько дітей, є особою молодого віку, працездатний, будь-яких протипоказань до роботи немає.

Суд переконаний, що позивач ОСОБА_4 потребує допомоги на утримання дітей, тому вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, яка виховує дітей і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, молодого віку, відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей), рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дітей, матеріальний стан позивача та відповідача.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_4 у розмірі 3333,33 грн. щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_7 трирічного віку, суд приходить до наступного.

Статтею 84 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що малолітні діти ОСОБА_9 та ОСОБА_7 проживають з матір`ю ОСОБА_4 .

За положеннями частини другої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позивач не довела належними та допустимими доказами наявність обставин, які слугували б підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на її утримання, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 має фінансову можливість для надання матеріальної допомоги позивачці, а тому відсутня обов`язкова умова, передбачена частиною четвертою статті 84 Сімейного кодексу України, для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

При таких обставинах суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76,80,81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 75,84,180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 2 000 грн. (дві тисячі гривень) на кожну дитину окремо, щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів проводити з часу пред`явлення позову 31 серпня 2020 року до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_4 у розмірі 3333,33 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_7 трирічного віку - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в доход держави в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 12 жовтня 2020 року.

Суддя Д. Б. Глинська