Справа № 462/5331/17 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/1099/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

01 квітня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ НіткевичаА.В. перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона», ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон.Інжиніринг.Охорона», ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона» на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона» в дохід держави судовий збір у розмірі 400 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 304,80 грн.

Рішення суду оскаржували ОСОБА_2 та ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона».

Постановою Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» - задоволено.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 року в частині стягнення з ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» на користь ОСОБА_2 3000 гривень моральної шкоди та 400 гривень судових витрат скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» - 1057 гривень судових витрат за подання апеляційної скарги.

В решті рішення суду залишено без змін.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 рокуоскаржила відповідачка ОСОБА_1 , подавши 20.03.2020 апеляційну скаргу (т. 1 а.с. 159), пропустила строк на апеляційне оскарження, який просить поновити виходячи з того, що оскаржуване рішення суду так і не отримувала, про таке дізналася від державного виконавця 19.03.2020, просить звільнити її від сплати судового збору у зв`язку з накладенням арешту на всі її рахунки, проводити розгляд апеляційної скарги з викликом учасників справи та зупинити дію виконавчого листа.

Перевіривши матеріали цивільної справи вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити враховуючи таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ст. 352 ЦПК України).

Строк апеляційного оскарження визначений ст. 354 ЦПК України.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Поряд з цим, відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи 29.12.2018, супровідним листом від 29.12.2020 таке надіслано учасникам справи, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачка ОСОБА_1 отримала 16.01.2020 (т. 2 а.с. 226).

Більше того, 05.03.2018 відповідачка ОСОБА_1 особисто подала суду заперечення на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням та викликом учасників справи, у задоволенні якого суд першої інстанції відмовив, про що 12.03.2018 постановив ухвалу (т. 1 а.с. 35-36, 54).

В подальшому відповідачка ОСОБА_1 повідомлялася про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2018 року у цій справі та подавала заперечення на скаргу (т. 1 а.с. 104, 106).

Про судове засідання, у якому було ухвалено оскаржуване рішення відповідачка ОСОБА_1 була також повідомлена (т. 1 а.с. 212, 125).

Наведені обставини справи дають підстави для беззаперечно висновку про те, що відповідачка ОСОБА_1 була повідомленою про розгляд даної справи, як у суді першої так і апеляційної інстанції, а також отримувала оскаржуване рішення.

При цьому, апеляційну скаргу на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 року відповідачка ОСОБА_1 подала 20.03.2020, тобто після спливу одного року із дня складення повного тексту судового рішення.

Враховуючи те, що апелянка була повідомлена про розгляд даної справи, особисто подавала процесуальні документи, висловлюючи своє відношення до заявлених вимог, тобто знала про розгляд такої, оскаржуване рішення отримала, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня з дня складення повного тексту судового рішення і доказів пропуску строку апеляційного оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, тобто таких, які пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій, суду не подала, у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

У справі «Мушта проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Враховуючи наведене приходжу висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 року необхідно відмовити.

Крім цього, відсутні підстави для вирішення інших заявлених апелянткою клопотань, оскільки такі вирішується при відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 352, 358, 370 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 року.

Копію ухвали, апеляційну скаргу з доданими до скарги матеріалами надіслати апелянту.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона», ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя А.В. Ніткевич