Справа №486/1809/19 Головуючий суду першої інстанції - Далматова Г.А.
Провадження №22-ц/812/719/20 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» на заочне рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 січня 2020 року, ухвалене о 16 год. 34 хв. під головуванням судді Далматової Г.А. в приміщенні суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» (далі - ТОВ «Грін Фактор») подало до суду зазначений позов до ОСОБА_1 , який обґрунтовувало наступним.

23 квітня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Мані» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір №ЛМ-00481657, відповідно до якого остання отримала строком на 96 днів кредит в сумі 2500 грн. зі сплатою відсотків відповідно до таких умов: 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом в межах 16 днів; 2,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня наступного після закінчення 16-денного строку.

07 серпня 2019 року між ТОВ «Грін Фактор» та ТОВ «Лайм Мані» укладено договір факторингу, на підставі якого позивач набув право вимоги за вищезазначеним кредитним договором.

Позивач вказував, що у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов договору станом на 18 жовтня 2019 року утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 13 632,08 грн., яка складається з основного боргу у сумі 2500 грн., заборгованості за відсотками у сумі 5800 грн., пені в сумі 5187,50 грн., штрафу в сумі 100 грн. та трьох відсотків річних в сумі 44,58 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором, а також судовий збір у сумі 1921 грн.

Заочним рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 січня 2020 року в задоволенні позову ТОВ «Грін Фактор» відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами отримання відповідачем кредитних коштів, а також наявність у ТОВ «Лайм Мані» ліцензії на надання кредиту.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2019 року між ТОВ «Лайм Мані», яке є фінансовою установою та наділене правом на підставі ліцензії надавати кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір №ЛМ-00481657, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала в кредит 2500 грн. строком на 96 днів зі сплатою відсотків таким чином: 2% від суми кредиту за кожен день користування ним в межах 16 днів; 2,5% від суми кредиту за кожен день користування ним з дня наступного після закінчення 16-денного строку.

У випадку невиконання умов договору позичальник зобов`язалася сплатити кредитору пеню у розмірі 2,5% від суми залишку кредиту за кожен день прострочення повернення заборгованості та штраф у сумі 100 грн. у випадку порушення сплати кредиту у строк 16 днів.

Вказаний кредитний договір підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Перерахування та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 2500 грн. підтверджено інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 18.10.2019 р., яке виступало оператором платіжної інфраструктури.

07 серпня 2019 року між ТОВ «Лайм Мані» та ТОВ «Грін Фактор» укладено договір факторингу №ЛМ-07/08-19, відповідно до якого ТОВ «Лайм Мані» відступило ТОВ «Грін Фактор» свої права грошових вимог до ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 18 жовтня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складала 13 632,08 грн., з яких заборгованість за кредитом - 2500 грн., заборгованість по сплаті процентів - 5800 грн., пеня - 5187,50 грн., штраф - 100 грн. та 3% річних в сумі 44,58 грн.

Вказаний розрахунок відповідає умовам договору та вимогам законодавства .

Згідно з ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Грін Фактор» через відсутність у кредитора ліцензії на кредитування та недоведення отримання позичальником кредиту, є помилковим.

Наявні у матеріалах справи докази спростовують вказане.

11 липня 2017 року ТОВ «Лайм Мані» було отримано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Отримання позичальником кредиту доведено електронним кредитним договором, підписаним ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а також довідкою оператора послуг платіжної інфраструктури ТОВ «Платежі Онлайн» про здійснення успішної транзакції типу «виплата» ОСОБА_1 2500 грн. на її банківську карту.

За такого, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Грін Фактор», які випливають з умов кредитного договору та вимог ст.625 ЦК України.

Оскільки рішення суду скасоване, то відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 1921 грн. та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 2881,50 грн., а всього у розмірі 4802,50 грн.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» задовольнити.

Заочне рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 січня 2020 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор».

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» () заборгованість за кредитним договором №ЛМ-00481657 від 23 квітня 2019 року у сумі 13 632,08 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 2500 грн., заборгованості по сплаті процентів у сумі 5800 грн., пені у сумі 5187,50 грн., штрафу у сумі 100 грн., 3% річних в сумі 44,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції у сумі 4802,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 02 квітня 2020 року.