Справа № 490/1673/20
н/п 2/490/2603/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

20 березня 2020 року місто Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати правочин мирову угоду від 26.06.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відмову ОСОБА_1 від позовних вимог щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 та визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 удаваним та застосувати наслідки недійсності правочину у вигляді застосування прав та обов`язків сторін за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається позовної заяви, предметом позову є квартира АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної підсудності Заводського районного суду м. Миколаєва.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року (справа № 296/1657/17) зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, тлумачення положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України свідчить про те, що правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням).

Таким чином, з врахуванням визначених правил підсудності, даний позов не підсудний Центральному районному суду м. Миколаєва.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У зв`язку з вище наведеним матеріали позовної заяви слід передати до Заводського районного суду м. Миколаєва, оскільки на території Заводського району м. Миколаєва знаходиться об`єкт нерухомого майна, щодо яких наявний спір.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 187 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним передати до Заводського районного суду м. Миколаєва за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова