Справа № 713/919/20
Провадження №2/713/294/20
РІШЕННЯ

іменем України

30.09.2020 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Козубовська-Кузик О.Д., за участю представника позивачки адвоката Решетова В.В., за участю представника відповідача - адвоката Кошман І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей визначених за рішенням суду, стягнення додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка ОСОБА_1 , звернулась в суд з позовом про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей, стягнення додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів до відповідача ОСОБА_2 .

Уточнивши позовні вимоги просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.10.2019 року по справі №713/1894/19, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн. на кожну дитину, але не менше 100% прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 18614,84 грн. в якості пені по заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, визначених судовим наказом Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.10.2019 року по справі №713/1894/19; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 24835,00 грн. та стягнути судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним.

26 жовтня 2003 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, про що 26.10.2003 року зроблено відповідний актовий запис за №58. В шлюбі народилися спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 23 березня 2020 року даний шлюб розірвано рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області по справі № 713/1896/19. Діти проживають з нею та знаходяться на її вихованні. Оскільки чоловік не надавав коштів на утримання дітей, вона звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу. Судовим наказом Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2019 року з врахуванням ухвали суду від 22.04.2020 року про виправлення описки по справі №713/1894/19 вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_2 , на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1059,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

З 14.05.2020 року ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, що здійснює роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 поніс і очікує понести 25500,00 грн. на таку допомогу з розрахунку вартості однієї години роботи адвоката 1500,00 грн. Окрім того, ОСОБА_2 оплачував значні кошти на адвоката згідно договору від 07.05.2020 р. по ставці 1000 грн. за годину роботи. Вважає, що це занадто дорогі послуги адвоката, оскільки вони значно перевищують вартість послуг адвокатів в селищі Берегомет, і це свідчить про наявність у ОСОБА_2 грошей на оплату адвоката, у якого такі високі гонорари. Крім того, ОСОБА_2 вчиняються дії, які перешкоджають їй у веденні підприємницької діяльності, яка є єдиним джерелом її доходу задля утримання їхніх доньок.

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 09.01.2020 року по справі №713/2287/19 встановлено, що 10.12.2019 року, о 13.00 год., ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в АДРЕСА_1 , вчинив суперечку з дружиною ОСОБА_1 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою. ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП. Також, постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.02.2020 р. по справі № 713/285/20 встановлено, що 16.12.2019 року о 02.00 год., ОСОБА_2 перебуваючи по місцю проживання в АДРЕСА_1 , вчинив суперечку з дружиною ОСОБА_1 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою та погрожував. ОСОБА_2 оголошено усне зауваження і визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

27.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Вижницького відділення поліції з приводу перешкоджання їй ОСОБА_2 у веденні підприємницької діяльності, та викрадення ним грошей з каси магазину. Листом Вижницького ВП №1989/123/48/01-2020 від 02.04.2020 року ОСОБА_1 повідомлено, що в даній події вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП і відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення по ст.173-2 КУпАП, який буде направлено на розгляд до суду.

Із заявою від 11.04.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Вижницького відділення поліції з приводу вчинення ОСОБА_2 домашнього насилля в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Листом Вижницького ВП від 13.04.2020 року ОСОБА_1 повідомлено, що в даній події вбачаються ознаки ст.173-2 КУпАП і матеріали справи стосовно ОСОБА_2 буде передано на розгляд Вижницького районного суду. Наразі в провадженні Вижницького районного суду Чернівецької області перебувають дві адміністративні справи (№ 713/666/20 та № 713/667/20) відносно ОСОБА_2 за ознаками ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.

Такі дії ОСОБА_2 , щодо перешкоджання у здійсненні нею підприємницької діяльності, призводять до зменшення її доходу, а отже і можливостей утримувати їхніх дітей. У зв`язку із зазначеними обставинами, вважає що є підстави для збільшення розміру аліментів до твердої грошової суми в розмірі по 3000,00 грн. на кожну дитину, але не менше прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку.

З врахуванням доказів ОСОБА_2 та несплати аліментів за травень - серпень 2020 року та часткової несплати за квітень 2020 р.. уточнений та актуалізований розмір нені складає: 18 614,84 грн., що вбачається з наступного розрахунку: в жовтні 2019 р. 478,24 грн. х 1% х 173 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів) = 827,35 грн. (478,24 грн. з врахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України); в листопаді 2019 р. 2118 грн. х 1% х 137 днів = 2901,66 грн. (2118 грн. з врахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України); в грудні 2019 р.(378,24 грн. х 1% х 128 днів)+(1839,76 * 1% * 106 днів) = 2434,28 грн. (2218 грн. з врахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України); в січні 2020 р. (378,24 грн. х 1%х 124 днів)+(1839,76* 1%*97 днів)=2253,57 грн. (2218 грн. з врахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України); в лютому 2020 р.(378,24 грн.х1%х 181 днів) +(1839,76* 1%*95 днів)=2434,38 грн. (2218 грн. з врахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України); в березні 2020 р. 2218 грн. х 1% х 150 днів = 3327 грн. (2218 грн. з врахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України); в квітні 2020р. (378,24 грн. х 1% х 132 днів) +(1839,76*1%* 120 днів)= 2706,98 грн. (2218 грн. з врахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України). Розрахунки за грудень, січень, лютий, квітень проведені відповідним чином, оскільки в кожен з цих місяців Відповідач недоплачував аліменти (першим платежем він погасив заборгованість лише за жовтень, листопад, і частину грудня). Так, з 2218 гривень за січень, сплачених за його словами 07.05.2020 р. 378,24 грн. він зміг погасити лише наступним платежем, тобто 03.06.2020 р. А заборгованість за квітень в розмірі 378,24 ним так і не погашена. В травні 2020 р. 2218 грн. х 1% х 101 день = 2240,18 грн. (2218 грн., з врахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України) в червні 2020 р. 2218 грн х 1 % х 71 день = 1574,78 грн. в липні 2020 р. 2318 х 1% 40 днів - 927,2 грн. в серпні 2020 р. 2318 х 1% 9 днів = 208,62 грн.?Отже, з відповідача необхідно стягнути пеню в розмірі заборгованості зі сплати аліментів, в розмірі 18614,84 (сума з врахуванням несплати всієї суми аліментів за травень - серпень 2020 року, заборгованості в розмірі 378,24 грн. за квітень 2020 року).

Стягнення додаткових витрат в розмірі 20250,00 грн. обґрунтоване оплатою лікування доньки, ОСОБА_4 , яке коштує 40500,00 грн. та можливістю ОСОБА_2 оплатити половину цих витрат. Однак, вартість лікування ОСОБА_4 збільшено і складає 46 800,00 грн. Так, згідно з довідкою лікаря-ортодонта ОСОБА_5 від 07.07.2020 р. вартість лікування ОСОБА_4 складає 46800,00 грн. Діагноз: дистальний прикус; гострий множинний карієс (який є наслідком значної скупченості зубів). Вартість лікування ОСОБА_4 збільшено і наразі складає 49 670,00 грн. Так, згідно з довідкою лікаря ОСОБА_5 від 08.09.2020 р.. ОСОБА_4 встановлено самолігуючу брекет-систему, вартість якої разом з стерильним пакетом - 2870 грн. Вказане зумовлює стягнення додаткових витрат в більшому розмірі, аніж зазначено в позовній заяві, а саме в розмірі 24835,00 грн.

Грошові суми в розмірі 1059 грн. це лише мінімальні гарантовані розміри аліментів. ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем. Отже, він має можливість для сплати аліментів не менше, ніж мінімальний рекомендований розмір, який встановлений ч. 2 ст. 182 СК. Крім того, рівень витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу свідчить про хороший матеріальний стан, а тому останній здатен утримувати доньок й на вищому рівні, аніж мінімальний рекомендований розмір аліментів, а саме в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, надав письмовий відзив, в якому зазначив наступне.

ОСОБА_1 не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів того, що його матеріальний стан змінився у бік покращення. Його матеріальний стан не змінився. Той факт, що він зареєстрований фізичною особою-підприємцем не свідчить про те, що він фактично здійснює підприємницьку діяльність з торгівлі та отримує прибутки. Перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1 , спільно збудували будівлю магазину за адресою АДРЕСА_1 та спільно, як сім`я, і в інтересах сім`ї здійснювали торгівельну діяльність, з якої отримували доходи. Після розірвання шлюбу він позбавлений можливості отримувати доходи зі свого майна. Адже 10.04.2020 року Вижницьким районним судом Чернівецької області у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, де він є заінтересованою особою, ухвалено рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , внаслідок чого видано обмежувальний припис, а саме: заборонено йому строком на 6 місяців перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою АДРЕСА_1 з постараждалою особою - ОСОБА_1 ; заборонено строком на 6 місяців наближатися до місця роботи постраждалої особи - ОСОБА_1 , яке розташоване АДРЕСА_1 на відстань, ближчу, ніж 100 метрів.

Рішенням Чернівецького апеляційного суду від 03.06.2020 року строк у шість місяців зменшено до 3 місяців. Тобто, до 10.07.2020 року він був позбавлений можливості користуватися своїм житлом, будівлею магазину. Після 10.07.2020 року він позбавлений можливості здійснювати торгівельну діяльність, оскільки у нього відсутні кошти на придбання нового товару, а ОСОБА_1 не бажає добровільно розділити їхній товар. Відносно поділу майна у Вижницькому?районному суді перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. А отже, його матеріальний стан зовсім не покращився, а навпаки погіршився. Той факт, що він у справі про поділ майна подружжя отримує правову допомогу не підтверджує того, що його матеріальний стан змінився у бік покращення. Він вимушений вживати заходів судового регулювання щодо поділу майна, оскільки ОСОБА_1 у позасудовому порядку не бажає ділити майно. Кошти на надання правової допомоги він позичив у свого рідного брата, які має віддати.

Ним не сплачені адвокату всі кошти, адже розрахунок витрат є орієнтовним (попереднім). Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження покращення його матеріального стану чи погіршення матеріального стану позивача (матеріальний стан позивача не погіршився, оскільки позивач фактично здійснює підприємницьку діяльність). Він не чинить будь-яких перешкод у здійсненні нею торгівельної діяльності. Матеріали справи не містять будь-яких доказів такого перешкоджання. ОСОБА_1 у своїх судових справах, не дивлячись на свій «скрутний матеріальний стан» користується послугами професійного фахівця високого рівня. Отже, матеріальний стан позивача не погіршився.

На підтвердження додаткових витрат на лікування дитини позивачем надано копію довідки без вихідного номера від 03.06.2020 року, яка підписана лікарем-ортодонтом Кузик Ю.В., але зазначена довідка є неналежним, недопустимим доказом понесених витрат на лікування дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , адже у довідці зазначено про витрати на лікування ОСОБА_4 , 2008 року народження. Довідка не містить даних щодо того, які брекет-системи використано, на скільки зубів, з якого матеріалу, з якого часу та на який, дата здійснення оплати наданих послуг, тощо. У зв`язку з цим суд позбавлений можливості перевірити достовірність інформації викладеної у довідці. Також, позивачем не надано договору на надання медичних послуг з установки брекет- системи, у якому були б зазначені сторони договору, вартість послуг, перелік послуг, розрахунок вартості договору. Також, позивачем не надано доказів про те, що лікар-ортодонт ОСОБА_5 має право на здійснення медичної практики як лікар-ортодонт. Відповідно до положень чинного законодавства належним доказом понесених витрат на лікування можуть бути договір, чеки, квитанції, накладні, записи у медичній картці хворого щодо проведених медичних процедур, їхньої кількості, обсягу, тривалості. Лише на підставі цих документів може видаватися довідка. Також, довідка не містить інформації про те, який чином діє ОСОБА_5 - чи як ФОП, чи як лікар медичного закладу, чи іншим чином.

Разом з тим, необхідно зазначити, що позивач не несла будь-яких витрат щодо вирішення проблеми дистального прикусу у дитини. Якщо якісь витрати і були понесені, то ці витрати у добровільному порядку несла бабуся дитини, а саме ОСОБА_6 , яка є матір`ю позивача. До лікаря вона звернулася у березні 2019 року. І витрати були понесені у період з березня 2019 року по 04.05.2020 року, тобто у період їхнього перебування у шлюбі.

Розрахунок заборгованості по аліментах, а також розрахунок пені, які наведені у позовній заяві є помилковими. Заборгованість зі сплати аліментів за період з 25.10.2019 року по дату відкриття провадження у справі (24.06.2020р.) може становити лише 6466,22 грн. Окрім того, відсутня його вина у виникненні заборгованості зі сплати аліментів. Адже, копію судового наказу ним було отримано у листопаді-грудні 2019 року. У судовому наказі була відсутня тверда грошова сума, яку він повинен був сплачувати. Постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів він отримав ще пізніше, що також послужило підставою виникнення заборгованості, яку він по мірі можливості, враховуючи його матеріальний стан, враховуючи майнові спори з дружиною/колишньою дружиною намагається погасити.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали, посилались на обставини викладені у позові та у відповіді на відзив, де зазначили, що у відзиві на позов ОСОБА_2 не визнає позов та зазначає, про погіршення його матеріального стану, відсутність прибутків від підприємницької діяльності. Вказує, що раніше спільно вів торговельну діяльність з ОСОБА_1 . Однак, з 10.04.2020 року до 10.07.2020 року не міг мати дохід зі свого майна (магазину в АДРЕСА_1 ) через припис про заборону наближатися до місця спільного проживання та місця роботи ОСОБА_1 . Після 10.07.2020 р. не може здійснювати торговельну діяльність через відсутність коштів на придбання товарів. Також ОСОБА_2 вказує, що кошти на правову допомогу позичив у брата. Вказує, що попередній розрахунок судових витрат не підтверджує передачі коштів адвокату. Крім того, пояснює, що не перешкоджає позивачці у здійсненні підприємництва. Вважає, що надані докази на підтвердження витрат на дитину є неналежними й недопустимими, а витрати в разі їх наявності могли бути понесені матір`ю позивачки. Водночас, вказує, що до лікаря дитина звернулася, а витрати понесені - у березні 2019 року. Заперечує розрахунок пені в силу сплати ним аліментів з 25.10.2019р. по 27.02.2020 р. ОСОБА_2 також вважає відсутньою свою вину у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, адже копію судового наказу без твердої грошової суми ним отримано в листопаді-грудні 2019 року. Вважають, що твердження наведені ОСОБА_2 у відзиві на позов, є необґрунтованими, адже вони не спростовують обставини та правові підстави позову. Доводи Відповідача щодо відсутності доходів й погіршення фінансового стану не відповідають дійсності. Так, ОСОБА_2 здає в оренду другий поверх магазину по АДРЕСА_2 , а тому його твердження про відсутність доходів та неможливість використання майна є неправдивими. Також, систематичне накладання штрафів на ОСОБА_2 за вчинення правопорушень не зупиняє його й надалі вчиняти насилля щодо його колишньої дружини. Щодо оплати ним значних коштів за послуги адвоката у справі про поділ майна (№713/668/20), він продовжує витрачати значні кошти на правничу допомогу адвоката у цій справі з оплатою 1000,00 грн. за годину роботи. Також, ОСОБА_2 користувався правовою допомогою адвоката в ряді справ, що вбачається з постанов Вижницького районного суду: від 09.06.2020 р. в справі №713/666/20; від 28.07.2020 р. в справі №713/1338/20; від 23.07.2020 р. в справі №713/1337/20. ОСОБА_2 планує витратити на послуги адвоката в справі про збільшення розміру аліментів ще 3600,00 грн., що слідує з попереднього розрахунку від 21.07.2020 року. Вищевказане дозволяє дійти висновку про явне покращення фінансового становища ОСОБА_2 , а тому є всі підстави для збільшення розміру аліментів. ОСОБА_2 позичає значні грошові кошти на оплату послуг адвоката й при цьому не платить коштів на утримання власних доньок та їх лікування. Окремо слід зазначити, що не відповідають дійсності твердження ОСОБА_2 про спільне ведення торговельної діяльності з ОСОБА_1 в магазині по АДРЕСА_2 в період їх шлюбу, адже в матеріалах справи відсутні докази цього. Крім того, такі не твердження не відповідають дійсності, оскільки він лише перешкоджає роботі ОСОБА_1 в магазині, вчиняє там сварки, ображає нецензурно. Пояснення Відповідача про те, то він не чинить ОСОБА_1 перешкод у здійсненні торговельної діяльності є неправдивими, що вбачається з постанов Вижницького районного суду Чернівецької області про притягнення його до відповідальності за фактом образ нецензурною лайкою, вчинення суперечок, погрожує ОСОБА_1 в приміщенні магазину по АДРЕСА_2 та за місцем її проживання за цією ж адресою. ОСОБА_8 не надав суду доказів, які б підтверджували інший розмір витрат на лікування дитини.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 про відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів через не зазначення в судовому наказі від 30.10.2019 р. твердої грошової суми. Однак, з його слів, вже в листопаді 2019 року він усвідомлював обов`язок сплати аліментів на утримання доньок в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому, аліменти в мінімальному розмірі не сплачував. Крім того, незрозуміло, чому маючи позичені кошти, кошти від надання майна в оренду, від ведення бізнесу, відповідач не погашає всю заборгованість зі сплати аліментів. Просять позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_9 позовні вимоги не визнали, підтримали відзив на позов та надали відзив на уточнений позов, де зазначили, що у позовній заяві про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 , 18 614,84 гривень в якості пені по заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а також стягнути додаткові витрати на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 24835,00 гривень. Вважають, що вимоги викладені у позовній заяві є безпідставними та необґрунтованими, а також даний позов не підкріплений належними доказами, ґрунтується виключно на припущеннях ОСОБА_1 , без належного врахування всіх суттєвих обставин, що мають значення для вирішення спору та бажанні отримати матеріальну вигоду. ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 здає в оренду другий поверх магазину по АДРЕСА_2 , однак не підтверджує ці обставини жодними належними та допустимими доказами (не надано ні договору оренди, ні касових чеків). Щодо витрат на правничу допомогу про які зазначає ОСОБА_1 на підтвердження своїх позовних вимог слід звернути увагу суду на те, що це орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу, які відповідач очікує понести в результаті розгляду справи та не може підтверджувати покращення матеріального становища ОСОБА_2 . Заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 викликана в результаті того, що на даний час у зв`язку із відсутністю стабільних доходів та неможливістю займатися веденням бізнесу не має можливості сплачувати всю суму заборгованості. Проте, беручи до уваги розрахунок заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що загальна сума заборгованості складає 11668,24 грн., що свідчить про те, що ОСОБА_2 бере участь у вихованні дітей. ОСОБА_1 у заяві про уточнення позовних вимог надає як докази ліцензію Міністерства охорони здоров`я про медичну практику ОСОБА_5 , проте жодних доказів про те чи дійсно сплачувалися і ким сплачувалися грошові кошти за лікування ОСОБА_4 , як того вимагає п. 2 розділу II Положення про форму та зміст розрахункових документів, не надано. Лікування брекет-системою не можливо віднести до категорії додаткових витрат, оскільки у матеріалах справи відсутнє медичне призначення. Просили відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши позивачку ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_7 , відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_9 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 26.10.2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 23.03.2020 року розірвано, що підтверджується копією рішення.

Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія НОМЕР_1 від 20.02.2006 року та Серія НОМЕР_2 від 18.06.2009 року.

Згідно судового наказу виданого 30.10.2019 року Вижницьким районним судом Чернівецької області з відповідача ОСОБА_8 стягнуто на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, але не менше 50 відсотків, прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 25.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується його копією.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.04.2020 року виправлено описку допущену у судовому наказі від 30 жовтня 2019 року, вказано наступне: стягувати з боржника ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 1059,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 25.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

На підтвердження обставин викладених у позові позивачка ОСОБА_1 надала наступні докази.

Копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 14.05.2020 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, вид діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний).

Копію ліцензії Головного управління ДПС у Чернівецькій області Державної податкової служби України від 02.12.2019 року з даних якої вбачається, що дана ліцензія видана ОСОБА_1 , вид діяльності роздрібна торгівля тютюновими виробами.

Копію ліцензії Головного управління ДПС у Чернівецькій області Державної податкової служби України від 02.12.2019 року з даних якої вбачається, що дана ліцензія видана ОСОБА_1 , вид діяльності роздрібна торгівля алкогольними напоями.

Копії заяв ОСОБА_1 від 11.04.2020 року та від 27.03.2020 року з даних яких вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області із заявами про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

Копія відповіді начальника Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області №1989/123/48/01-2020 від 02.04.2020 року з даних якої вбачається, що звернення з приводу конфлікту ОСОБА_1 із колишнім чоловіком ОСОБА_2 розглянуто та складено відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП, який буде направлено до Вижницького районного суду та проведено профілактичну бесіду про недопущення в подальшому вчинення насильства в сім`ї.

Копія відповіді начальника Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області №2184/123/48/01-20 від 13.04.2020 року з даних якої вбачається, що звернення з приводу конфлікту ОСОБА_1 із колишнім чоловіком ОСОБА_2 розглянуто. За результатами проведеної перевірки у відповідності до норм та вимог ЗУ «Про звернення громадян» в даній події не вбачаються ознаки кримінального правопорушення, а наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП «Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі невиконання термінового заборонного припису, або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування», яке буде направлено на розгляд Вижницького районного суду.

Копія постанови Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.02.2020 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП, в зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення. Оголошено усне зауваження, провадження закрито.

Копія постанови Вижницького районного суду Чернівецької області від 09.01.2020 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень в дохід держави.

Копія постанови Вижницького районного суду Чернівецької області від 28.07.2020 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.2 КУпАП, в зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення. Оголошено усне зауваження, провадження закрито.

Копія постанови Вижницького районного суду Чернівецької області від 23.07.2020 року з даних якої вбачається, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1 КУпАП провадженням закрито в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Копія розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 21.05.2020 року з даних якого вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів згідно виконавчого листа 713/1894/19 виданого 30.10.2019 року Вижницьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 1059,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 25.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, в період з 25 жовтня 2019 року по 21 травня 2020 року становить 15188,75 гривень.

Копія довідки лікаря ОСОБА_5 від 03.06.2020 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_1 оплатила лікування ОСОБА_4 , 2008 року народження. (Діагноз: дистальний прикус). Лікування за допомогою брекет-системи. Оплачено 24300,00 гривень, борг 16000,00 гривень.

Копія довідки лікаря ОСОБА_5 від 07.07.2020 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_1 оплачує лікування ОСОБА_4 , 2006 року народження. Діагноз: Дистальний прикус. Гострий множинний карієс (який є наслідком значної скупченості зубів). Лікування проводиться за допомогою брекет-системи. Крім лікування брекет-системою проводилась санація порожнини рота. Станом на 07.07.2020 року оплачено 30600,00 гривень, борг 16200,00 гривень.

Копія посвідчення лікаря ОСОБА_5 №322, дійсне до 29 червня 2021 року з даних якого вбачається, що 24.06.2016 року ОСОБА_5 проходила атестацію в атестаційній комісії по Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації і наказом по Департаменту охорони здоров`я обласної державної адміністрації від 29.06.2016 року №22-АЛ 1 їй присвоєна кваліфікація з ортодонтії першої категорії.

Копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_5 та копію ліцензії №106 від 18.02.2016 року виданої МОН ОСОБА_5 , вид господарської діяльності медична практика.

Копія виписки ОСОБА_5 станом на 08.09.2020 року з даних якої вбачається, що доплата за самолігуючу брекет-систему становить 2770,00 гривень, стерильний пакет 100,00 гривень, всього 2870,00 гривень.

Копія довідки Берегометської селищної ради №1524 від 05.06.2020 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_1 разом з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають в АДРЕСА_1 .

Копія договору про надання правничої допомоги укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 з даних якого вбачається, що година роботи адвоката становить 1000,00 гривень.

Копія попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на правничу допомогу, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя від 05.05.2020 року з даних якого вбачається, що загальна вартість роботи адвоката становить 25500,00 грн.

Копія акту обстеження від 13 липня 2020 року з даних якого вбачається, що комісією за дорученням селищного голови, представниками селищної ради та виконавчого комітету в складі заступника селищного голови Білівського А.Д., депутата селищної ради ОСОБА_11 , депутата селищної ради Рибюк Б.В., фахівця із соціальної роботи І категорії ОСОБА_12 в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проводився огляд на предмет технічного стану житлового будинку по АДРЕСА_2 та будівлі магазину по АДРЕСА_2 . Огляд проводився згідно заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . При обстеженні зазначених будівель встановлено наступне: перший поверх будівлі магазину використовується підприємцем ОСОБА_1 під торговий об`єкт (магазин змішаних товарів); другий поверх будівлі магазину використовується під торгові об`єкти ОСОБА_2 . На час перевірки працював торговий об`єкт по продажу електротоварів, підприємець торгового об`єкту не надав комісії договору оренди на використання приміщення під магазин, однак підтвердив словами, що приміщення надано на умовах оренди ОСОБА_2 . При огляді на місці було проведено візуальне обстеження окремих конструктивних елементів та інженерних мереж житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 . Із слів ОСОБА_1 ремонт двох житлових кімнат проводився при житті та за кошти покійного діда ОСОБА_13 . Із слів ОСОБА_2 сам особисто проводив облаштування фасадів двох стін житлового будинку, внутрі житлового будинку проводив газ, водопостачання, шафу-купе та усі гіпсокартонні конструкції, облаштовував та встановлював віконні та дверні рами, встановив котел в котельні та проводив усі домашні роботи за час спільного проживання. Крім зазначених недоліків необхідно провести капітальні ремонти кухні, сходів до житлового будинку та кухні, а також ремонт господарських будівель. Із слів ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_2 за час спільного проживання зовсім не піклувався за нормальним станом житлового будинку та господарських будівель.

На спростування обставин викладених у позовній заяві та на підтвердження заперечень відповідачем ОСОБА_2 надано наступні докази.

Копія розписки ОСОБА_2 від 19.04.2020 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 19.04.2020 року позичив у ОСОБА_14 30000,00 гривень, які зобов`язується віддати до 19.04.2020 року.

Довідка про подану декларацію про майновий стан і доходи (про сплату або відсутність податкових зобов`язань) від 10 липня 2020 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 перебував на загальній системі оподаткування. Звітний податковий період, за який подано декларацію за період 15.05.2020 року 30.06.2020 року. Сума доходів, яка включається до загального річного оподатковуваного доходу (рядок 10 податкової декларації), у тому числі доходи, отримані з джерел за межами України; сума доходів, яка не включається до розрахунку загального річного оподатковуваного доходу становить 0,00 гривень. Загальна сума річного доходу становить 0,00 гривень.

Копії квитанцій про оплату аліментів від 15.04.2020 року в сумі 4502,54 гривень; від 07.05.2020 року в сумі 2251,30 гривень, від 03.06.2020 року в сумі 2251,30 гривень.

Копія постанови Вижницького районного суду Чернівецької області від 09.06.2020 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 визнано винним по епізоду від 11.04.2020 року у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП. Провадження по епізоду від 24.03.2020 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.173-2 ч.2 КУпАП, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Копію рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2020 року з даних якого вбачається, що заяву ОСОБА_1 задоволено. Видано обмежувальний припис заборонено кривднику ОСОБА_2 : перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою АДРЕСА_1 , з постраждалою особою ОСОБА_1 ; наближатися до місця роботи постраждалої особи ОСОБА_1 , яке розташоване по АДРЕСА_1 на відстань, ближчу ніж 100 метрів. Обмежувальний припис видано строком на 6 (шість) місяців.

Копію постанови Чернівецького апеляційного суду від 03 червня 2020 року з даних якого вбачається, що рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2020 року в частині визначення строку обмежувального припису змінено, встановивши строк обмежувального припису три місяці.

Копію розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.09.2020 року з даних якого вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів згідно виконавчого листа 713/1894/19 виданого 30.10.2019 року Вижницьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 1059,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 25.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, в період з 25 жовтня 2019 року по серпень 2020 року становить 11668,24 гривень.

При зверненні з позовом до суду в частині збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей визначених рішенням суду, позивачка посилається на загальні вимоги щодо обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та збільшення виплати у разі зміни матеріального або сімейного стану чи інших обставин.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Надаючи оцінку наданим сторонами та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що:

батьками неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження;

неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Берегометської селищної ради;

згідно судового наказу виданого 30.10.2019 року Вижницьким районним судом Чернівецької області та ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.04.2020 року з відповідача ОСОБА_8 стягнуто на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 1059,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 25.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.;

позивачка ОСОБА_1 є фізичною-особою підприємцем;

відповідач ОСОБА_2 є фізичною-особою підприємцем, його дохід за період з 15.05.2020 року по 30.06.2020 року становить 0,00 гривень;

позивачкою ОСОБА_1 використовується перший поверх будівлі магазину, який розташований в АДРЕСА_2 ; відповідачем ОСОБА_2 використовується другий поверх будівлі магазину, станом на 13 липня 2020 року працював торговий об`єкт по продажу електротоварів, підприємець торгового об`єкту підтвердив, що приміщення надано на умовах оренди ОСОБА_2 , що підтверджується копією акту обстеження Берегометської селищної ради від 13 липня 2020 року.

відповідач ОСОБА_2 є працездатний, інших осіб на утриманні не має.

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

Відповідно до п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року (справа №143 цс13) Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2). стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2020 році», у 2020 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за судовим наказом Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.10.2019 року по цивільній справі №713/1894/19 та стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1300,00 (Одна тисяча сто) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1300,00 (Одна тисяча сто) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Позивачкою та її представником не доведено належними та допустимими доказами, істотну зміну матеріального стану відповідача ОСОБА_2 та можливість сплачувати аліменти в розмірі по 3000,00 гривень на кожну дитину.

Долучена копія договору про надання правничої допомоги та попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правничу допомогу, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя від 05.05.2020 року в сумі 25500,00 гривень, не є належним та допустимим доказом зміни майнового стану відповідача ОСОБА_2 , оскільки дані витрати є попередніми, доказів оплати вказаної у розрахунку суми (квитанції) позивачкою та її представником не надано.

Відповідно до ч.1-3 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". За наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ч.1 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Позивачкою ОСОБА_1 надано розрахунок пені згідно якого вбачається, що пеня на заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів визначених судовим наказом Вижницького районного суду від 30.10.2019 року в період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року становить 18614,84 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив той факт, що заборгованість виникла з його вини, оскільки судовий наказ отримав у листопаді-грудні 2019 року, у квітні, травні та червні сплатив кошти на погашення заборгованості. Відповідачем ОСОБА_2 не надано іншого розрахунку пені чи відомості про відсутність такої.

Відповідно до ч.2 ст.196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом встановлено, що на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2020 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 03 червня 2020 року було видано обмежувальний припис строком на три місяці, а саме: заборонено ОСОБА_2 : перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою АДРЕСА_1 , з постраждалою особою ОСОБА_1 ; наближатися до місця роботи постраждалої особи ОСОБА_1 , яке розташоване по АДРЕСА_1 на відстань, ближчу ніж 100 метрів.

Відповідачем ОСОБА_2 15.04.2020 року, 07.05.2020 року, 03.06.2020 року сплачено аліменти на загальну суму 9005,14 гривень.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, враховуючи положення ч.2 ст.196 СК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки та стягнути з відповідача ОСОБА_2 6000,00 гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, визначених судовим наказом Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.10.2019 року по цивільній справі №713/1894/19.

Відповідачем ОСОБА_2 не доведено належними та допустимими доказами, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Посилання відповідача ОСОБА_2 стосовно відсутності його вини у виникненні заборгованості судом до уваги не беруться, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Як вбачається з судового наказу Вижницького районного суду від 30.10.2019 року, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти, починаючи з 25 жовтня 2019 року, судовий наказ набрав законної сили 30 жовтня 2019 року, відповідач ОСОБА_2 здійснив першу оплату тільки 15 квітня 2020 року.

Що стосується стягнення додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 24835,00 гривень, судом встановлено наступне.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

До таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

При вирішенні питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, враховується, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.01.2019 у справі №751/4312/16-ц.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою надано довідку лікаря ОСОБА_5 від 07.07.2020 року згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 оплачує лікування ОСОБА_4 , 2006 року народження. Діагноз: Дистальний прикус. Гострий множинний карієс (який є наслідком значної скупченості зубів). Лікування проводиться за допомогою брекет-системи. Крім лікування брекет-системою проводилась санація порожнини рота. Станом на 07.07.2020 року оплачено 30600,00 гривень, борг 16200,00 гривень.

Дану довідку суд визнає належним та допустимим доказом, таким, що підтверджує витрати на лікування за допомогою брекет-системи неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , 2008 року народження в сумі 30600,00 гривень, а тому враховуючи вимоги закону щодо рівної участі батьків у додаткових витратах на дитину, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , понесені нею додаткові витрати на лікування за допомогою брекет-системи неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 15300,00 гривень.

Позивачкою ОСОБА_1 та її представником не надано доказів оплати витрат на лікування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 49670,00 грн. Долучена копія довідки лікаря ОСОБА_15 від 08.09.2020 року щодо оплати 2870,00 грн. не засвідчена печаткою лікаря, є неналежним доказом. Інших доказів оплати витрат за лікування дочки (квитанцій) позивачкою не надано. Разом з цим, слід зазначити, що позивачкою ОСОБА_1 вимога щодо стягнення витрат наперед не заявлялась.

Згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. в дохід держави.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Позивачкою ОСОБА_1 надано договір про надання правової (правничої) допомоги №01/06/20 від 01.06.2020 року між адвокатом Решетовим В.В. та позивачкою ОСОБА_1 та акт приймання-передачі послуг від 23.07.2020 року по договору №01/06/20 від 01 червня 2020 року, всього сума до оплати 4200,00 гривень.

На підтвердження понесених позивачкою судових витрат за надання правничої допомоги, позивачкою надано квитанцію про оплату послуг адвоката.

Таким чином, визначаючи розмір до стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 , суд враховує, категорію складності справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) і в такому випадку вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4200,00 грн.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183, 185, 192, 196 СК України, п.3 п.17, 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.4, 5, 13, ст.76, 77, 133, 137, 141, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за судовим наказом Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.10.2019 року по цивільній справі №713/1894/19.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1300,00 (Одна тисяча сто) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1300,00 (Одна тисяча сто) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 6000,00 (Шість тисяч) гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, визначених судовим наказом Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.10.2019 року по цивільній справі №713/1894/19.

Стягнути з ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , понесені нею додаткові витрати на лікування за допомогою брекет-системи неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 15300,00 (п`ятнадцять тисяч триста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір в сумі 840 (Вісімсот сорок) гривень 80 (Вісімдесят) копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4200,00 (Чотири тисячі двісті) гривень.

Відкликати судовий наказ Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.10.2019 року по справі №713/1894/19, після набрання даним рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Сторони по справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Суддя І. А. Кибич