Провадження № 22-ц/802/426/20 Категорія: 68 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2020 року на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя постановлено вважати неподаною та повернуто позивачу.

Відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції. Вважає вказану ухвалу незаконною та необгрунтованою та такою, що не відповідає нормам матеріального права та порушую право ОСОБА_2 на доступ до правосуддя. Зазначає, що сплатила судовий збір за подання зустрічної позовної заяви, виходячи з пп.3 п.1 ч.2 чт. 4 Закону України "Про судовий збір", яким передбачено розмір ставки за подання до суду позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, граничний розмір ставки судового збору становить 6306 грн, який нею і сплачений. Вважає повернення позовної заяви з підстав неповної сплати судового збору не об`єктивними та такими, що не відповідають нормам Закону. Просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2020 рок, а зустрічну позовну заяву скерувати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Повертаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що нею не виконано вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору.

Ухвалою суду від 15 січня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме позивачу слід визначити ціну позову, надати розрахунок на підставі якого проведено оплату судового збору, уточнити заявлені позовні вимоги. При цьому, суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху, не вказав точну суму судового збору, яку слід сплатити при поданні зустрічної позовної заяви.

ОСОБА_2 на виконання вимог ухвали про залишення поданої нею зустрічної позовної заяви без руху подала заяву про усунення недоліків, зазначивши в ній ціну позову 2204600 грн і сплатила судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 6306 грн відповідно до Закону України "Про судовий збір", що відповідає максимальному розміру ставки судового збору за подання позовної заяви про поділ майна подружжя при розірванні шлюбу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Креуз проти Польщі" (Case of Kreuz v. Poland)" від 19.06.2001 року окремо наголосив, що "характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено. І в цивільних справах навряд чи можна уявити верховенство права без можливості мати доступ до суду".

Враховуючи наведене, суд першої інстанції порушив вимоги процесуального Закону, залишивши зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 без руху, не визначивши суми судового збору, яку їй необхідно сплатити для усунення недоліків поданої заяви, і як наслідок постановив необгрунтовану ухвалу про повернення позовної заяви позивачу.

Ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: