Справа № 460/1034/19
Провадження №2/944/419/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І.М.

з участю секретаря судових засідань Мельник Є.Є.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові в спрощеному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 селищного голови смт. Немирів про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 селищного голови смт.Немирів Яворівського району Львівської області, в якому просить визнати, що поширені відповідачем відомості про те, що він вчинив правопорушення, а саме: вилив фікалії на поріг Немирівської селищної ради Яворівського району Львівської області, не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію і зобов`язати відповідача принести публічні вибачення за безпідставні звинувачення на наступній сесії Немирівської селищної ради Яворівського району Львівської області після набрання рішенням законної сили, а також стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він проживає в смт. Немирів Яворівського району Львівської області, працює вчителем у школі. 14 грудня 2018 року на спільному засіданні селищного голови та депутатів по обговоренні бюджету селища на 2019 рік селищним головою ОСОБА_4 було оголошено про неприємний випадок, що мав місце в ніч з 03 грудня 2018 року на 04 грудня 2018 року, а саме: розлиття фекалій невідомою особою на порозі Немирівської селищної ради. Під час того, як він оголошував про дану подію, то зазначив, що саме він, ОСОБА_1 , вчинив такі дії та повідомив про притягнення винних осіб до відповідальності. Дана подія сколихнула селище та висловлення, що саме він зробив такий аморальний вчинок розлетілося Немирівською селищною радою. Його неодноразово перепитували люди з селища про причину такого поступку, що стало підставою та «косо» почали дивитися односельчани взагалі. Його діти також відчули наслідки безпідставних звинувачень, а саме: над ними жартують інші діти по даному факту та насміхаються з такого батька. Селищний голова заявив про вчинення ним незаконних дій та обіцяв звернутися в правоохоронні органи для підтвердження факту та притягнення винних до відповідальності, однак жодних дій не було вчинено, а його чесне ім`я та репутація були принижені безпідставними звинуваченнями. ОСОБА_4 його було безпідставно публічно звинувачено в діях, які він не вчиняв, однак вказаного факту не підтвердили та в подальшому не вибачився за приниження його в очах колег та односельчан. Відповідач відверто принизив його честь та гідність 14 грудня 2018 року.

29 грудня 2018 року він звернувся з письмовою заявою до селищного голови Бесаги М.І. про спростування недостовірної інформації та принесення вибачень. 28 січня 2019 року він отримав відповідь , в якій зазначалось, що ОСОБА_4 як посадова особа не зобов`язаний і не приноситиме публічні вибачення за слова та вчинки, яких він не здійснював. Також 19 лютого 2019 року він звернувся з письмовою заявою в Немирівську селищну раду Яворівського району Львівської області з проханням надати інформацію, що стосувалася випадку в ніч з 03.12.2018 на 04.12.2018 . 25 лютого 2019 року отримав відповідь про те, що в селищній раді відсутня інформація та будь-які записи відео-спостереження. Також нічого не повідомлено про результати перевірки та притягнення винних осіб за дії в яких його було звинувачено.

Такими діями відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги. Він працює вчителем у місцевій школі. Поширення відомостей про вчинення ним аморального поступку призвела до насмішок з боку односельчан, необхідності постійних пояснень іншим особам, що він не вчиняв таких дій. Це призводило до сильних переживань, хвилювань, погіршення самопочутття. Також це приносило і страждання для його сім`ї, оскільки неправдива інформація розповсюджена відповідачем стала підставою для насміхання серед дітей. Просить позов задовольнити.

18.11.2019 відповідач ОСОБА_5 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що обставини, викладені позивачем в позовній заяві є недостовірними, а заявлений позов безпідставним. Так, 14.12.2018 в приміщенні Немирівської селищної ради проводилось обговорення бюджету селища на 2019 рік. Так як засідання депутатської комісії є відкритим, то на ній був присутній ОСОБА_1 . Під час роботи комісії, селищним головою ОСОБА_4 було проінформовано про подію, яка мала місце в ніч з 2 на 3 грудня 2018 року, а саме: про невідому особу, яка вилила перед входом в селищну раду відро нечистот, однак під час оголошення даного повідомлення, він не зазначав, що це зробив саме ОСОБА_1 , а навпаки наголосив, що на відеозаписі він бачив силует людини, яка вилила відро нечистот, а не ОСОБА_6 . Він як селищний голова працює в приміщенні Немирівської селищної ради і стверджує, що ніякі висловлювання в приміщенні селищної ради не розліталися. Він жодним чином не принижував честь, гідність та ділову репутацію позивача ОСОБА_1 та відповідно не заподіював йому моральної шкоди, так само не поширював відомості, що ОСОБА_1 вчиняв правопорушення, а саме: вилив фекалії на поріг Немирівської селищної ради Яворівського району Львівської області. Просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 04.04.2019 відкрито спрощене провадження у справі. Під час розгляду справи задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків. Ухвалою суду від 15.01.2020 за клопотанням відповідача призначалась по даній справі судова фоноскопічна експертиза (експертиза відео звукозапису), оскільки проведення експертизи не було оплачено позивачем, тому така повернута без виконання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, давши пояснення аналогічні доводам викладеним у позовній заяві, просили їх задовольнити. Преставник позивача ОСОБА_2 в суді ствердив, що селищний голова публічно в приміщені селищної ради на засіданні депутатської комісії звинуватив позивача ОСОБА_1 , який є вчителем у місцевій школі, в розлитті фекалій на порозі селищної ради, чим принизив його честь, гідність та ділову репутацію. Жодних спростувань чи вибачень ОСОБА_4 не висловлював.

Відповідач селищний голова смт. Немирів ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Варениця В.С. проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі, просив в задовленні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

05.12.2019 відповідач ОСОБА_4 скерував до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що дійсно 14.12.2018 в приміщенні Немирівської селищної ради відбувалося засідання депутатської комісії по обговоренню бюджету селища на 2019 рік. Так як засідання депутатської комісії є відкритим, то крім депутатів селищної ради, в приміщення сільської ради прибули деякі жителі селища, серед яких був присутній ОСОБА_1 . В процесі роботи комісії він, як селищний голова, проінформував присутніх про подію, яка мала місце в ніч з 2 на 3 грудня 2018 року, коли невідома особа вилила перед входом в селищну раду відро нечистот. Про даний випадок йому стало відомо зранку 3 грудня 2018 роки, коли працівники селищної ради прийшли на роботу. Для можливого встановлення особи зловмисника, було переглянуто архівні записи з камер вуличного відеоспостереження, однак встановити особу не виявилося можливим, оскільки через відключення вуличного освітлення можна було зауважити лише силует особи в халаті із закритим обличчям, яка біля четвертої години ночі мала з собою відро та в подальшому вилила вміст відра перед входом до приміщення ради. Але з поведінки особи можна було зробити висновок, що вона місцева, так як пересувалася по місцях, де камери відеоспостереження далеко або їх немає. Присутній на засіданні комісії ОСОБА_1 проводив відеозапис на мобільний пристрій, а тому з метою можливого поширення такої інформації до відома інших жителів селища він розповів про такий ганебний випадок, який мав місце. Разом з тим, він заперечує викладене твердження в позовній заяві, що «Під час того, як він (тобто - я) оголошував про дану подію то зазначив що саме я, ОСОБА_1 , вчинив такі дії...», таке висловлювання є абсолютно надуманими, оскільки такого не було. Навіть, коли присутні прихильники ОСОБА_1 з метою зриву засідання комісії стали висловлювати безпідставні претензії, то він неодноразово наголосив, що він на відеозаписі бачив силует людини, яка вилила відро нечистот, а не ОСОБА_6 . Також додає, що ніякого відношення до «висловлення, що саме ОСОБА_1 зробив такий аморальний вчинок розлетілося Немирівською селищною радою». Він як селищний голова працює в приміщенні Немирівської селищної ради і стверджує, що ніякі висловлювання в приміщенні селищної ради не розліталися. За поширення чуток на території Немирівської селищної ради не може нести відповідальності. Таким чином він жодним чином не принижував честь, гідність та ділову репутацію позивача ОСОБА_1 та відповідно не заподіював моральної шкоди, так само не поширював відомості, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а саме: вилиття фекалій на поріг Немирівської селищної ради Яворівського району Львівської області.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу поширення недостовірної інформації, що ганьбить гідність, честь та ділову репутацію особи.

В судовому засідання свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були присутні в приміщенні Немирівської селищної ради на засіданні депутатської комісії по обговоренню бюджету селища на 2019 рік, ствердили, що селищний голова смт. Немирів ОСОБА_4 вказував на ОСОБА_1 як на особу, що вилила відро фекалій на поріг селищної ради в ніч з 03.12.2018 на 04.12.2018. ОСОБА_1 проти таких звинувачень заперечував та вимагав провести розслідування та встановити винувату особу в таких діях. Також і вони висловлювали бажання щодо розслідування такого випадку, оскільки це є хуліганство. Жодних спростувань, що такі дії вчинив не ОСОБА_1 , селищний голова не висловлював.

З оглянутого відеозапису, долученого до матеріалів справи позивачем, (початок 01:50 хв. по 3:30 хв.) видно, що під час засідання депутатів селищної ради, селищний голова смт.Немирів ОСОБА_4 заявив наступне «... Я б хотів сьогодні сказати, камери сьогодні знімають, один і другий. Ті чоловіки які дійсно проїжджали 3 грудня вночі в четвертій годині, які є серед нас , всі ви їх прекрасно знаєте, прийшли під селищну раду, взяли відро лайна і вилили на порозі селищної ради. Звичайно цей випадок неординарний, ще такого в нас не було, але ми подивились по камерах і знову ж вам кажу, що в 4 годині люди не сплять, взявши відро з відходами (фекаліями), взяв на себе одягнув халат, закрив лице і думають що ці камери не будуть бачити, і думають що не бачили машини, яка проїжджала по вулиці на площі Ринок і повертала на вулицю Західні Вали. Шановні депутати, я думаю що є люди ті серед нас які ми побачили на камерах, і все зафіксовано, люди над цим працюють, аби притягнути їх до відповідальності , і я думаю, що це не мені зробили, це зробили для нас виборці, депутатів, для всіх мешканців села, і сьогодні прийшов нас знімати ОСОБА_10 , знімає на камеру, оскільки я його бачив силует, який дійсно проходив з тим відром і йшов біля парку, знаючи де не знімає камера і нормально він сьогодні приходить на сесію і дивиться нам в очі і шо він такий чесний і прозорий і хоче добра для селища...».

29.12.2018 ОСОБА_1 звертався із заявою до Немирівської селищної ради Яворівського району Львівської області про спростування недостовірної інформації та принесення вибачень за безпідставне звинувачення, а саме: 14.12.2018 на спільному засіданні селищного голови та депутатів по обговоренню бюджету селища на 2019 рік було оголошено про неприємний випадок, що мав місце напередодні, з приводу розлиття фекалій невідомою особою на порозі Немирівської селищної ради Яворівського району Львівської області, та зазначено, що саме ОСОБА_1 вчинив такі дії.

28.01.2019 селищний голова ОСОБА_4 повідомив, що приносити публічні вибачення за слова та вчинки, яких він не здійснював, як посадова особа не зобов`язаний, оскільки вважає, що його висловлювання невірно трактуються.

25.02.2019 Немирівська селищна рада Яворівського району Львівської області надала відповідь на звернення ОСОБА_1 з приводу того, що інформація про розслідування правопорушеня, яке було здійснено під дверима Немирівської селищної ради 03.12.2018 в ніч на 04.12.2018 та відеозапис з камер спостереження з 03.12.2018 в ніч на 04.12.2018 відсутні в селищній раді.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У зв`язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 №1 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Висловлювання відповідача селищного голови Бесаги М.І. 14 грудня 2018 року на засіданні депутатської комісії по обговоренню бюджету селища на 2019 рік відносно ОСОБА_6 з приводу виливу фекалій на поріг Немирівської селищної ради Яворівського району Львівської області стверджуються відеозаписом, проведеним ОСОБА_1 на планшет марки Lenovo, показами допитаних в суді свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 поширив про ОСОБА_1 недостовірну інформацію з приводу розливу ним фекалій на поріг Немирівської селищної ради Яворівського району Львівської області, оскільки достовірність такої інформації не підтверджена будь-якими доказами.

Доводи відповідача про наявність ознак монтажу, компонування окремих висловів та фраз, що можуть спотворювати зміст поданої інформації у відеозаписі, наданому ОСОБА_1 , суд відхиляє, оскільки такі не підтверджені доказами, призначена судом фоноскопічна експертиза (експертиза відео звукозапису) не проведена через неоплату позивачем.

Згідно з п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 №1 відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Суд не вправі зобов`язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України.

Таким чином вимога ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_4 публічно вибачитись на сесії Немирівської селищної ради до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Враховуючи наведені обставини та факт поширення відповідачем ОСОБА_4 недостовірної інформації про ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що внаслідок порушення особистого немайнового права відшкодуванню підлягає завдана моральна шкода, яка виразилась у душевних переживаннях та стражданнях позивача з приводу поширення про нього недостовірних відомостей. Суд враховує те, що позивач ОСОБА_1 працює вчителем у місцевій школі, відповідач ОСОБА_4 є посадовою особою - селищним головою смт.Немирів, інформацію поширив під час проведення засідання депутатської комісії, а також зміст поширеної негативної інформації, яка стосується виливу фекалій на поріг селищної ради. Працівники селищної ради в правоохоронні органи не звертались із заявою з приводу з`ясування особи, яка вчинила такі дії, та в подальшому притягнення такої до відповідальності.

Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд, з врахуванням способу поширення недостовірної інформації, її змісту, а також суспільного становища сторін, дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 слід стягнути моральну шкоду в розмірі 2000 грн, що буде достатньою компенсацією, понесених ним негативних наслідків поширенням недостовірної інформації .

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з ОСОБА_4 слід стягнути в користь ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог витрати, пов`язані із сплатою судового збору, в розмірі 1536 грн 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_6 інформацію, що поширена ОСОБА_4 селищним головою смт.Немирів 14 грудня 2018 року на засіданні депутатської комісії по обговоренню бюджету селища на 2019 рік відносно ОСОБА_6 з приводу виливу фекалій на поріг Немирівської селищної ради Яворівського району Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 2000 ( дві тисячі) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 1536 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4

Селищний голова смт. Немирів

місцезнаходження за адресою: пл. Ринок,1

смт.Немирів Яворівського району Львівської області

Суддя І.М.Карпин