Номер провадження: 22-ц/813/7129/20
Головуючий у першій інстанції Бабаков В.П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/11934/17

Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/7129/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,

учасники справи:

- заявник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д»,

- заінтересовані особи 1) Обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ», 2) ОСОБА_1 , 3) старший державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Золотар Олександр Віталійович,

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі №523/11934/17, за участі заінтересованих осіб - Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ», ОСОБА_1 , старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Золотар Олександра Віталійовича, за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» на ухвалу Суворовського районного суду міста Одеса, постановлену у складі судді Бабакова В.П. 13 березня 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

У березні 2020 року ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» звернулося до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить замінити стягувача по цивільній справі № 523/11934/17 та у виконавчому провадженні № ВП 56016983, а саме замінити стягувача ОК «МЖСТ ДОМ» на стягувача ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д».

ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» вобґрунтування вищенаведених вимог заяви посилається на те, що 12 вересня 2017 року Суворовським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ за заявою ОК «МЖСТ ДОМ», яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК «МЖСТ ДОМ» суму боргу за житлово-комунальні послуги, три відсотки річних та індекс інфляції.

22.03.2018 року Старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Золотар О.В. було відкрито виконавче провадження № 56016983 про стягнення з ОСОБА_1 суму боргу відповідно до наказу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 року, яке набрало законної сили 27.06.2017 року, зобов`язано ОК «МЖСТ ДОМ» передати ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» в управління (на баланс) багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 разом з документацією в тому числі щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності.

Крім вищезазначеного рішення між ОК «МЖСТ ДОМ» та ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» укладено договір про відступлення права вимоги № 17/9/18 від 05.07.2018 року, відповідно до якого ОК «МЖСТ ДОМ» передав ОСББ «Вільямса 59Д» право вимоги боргу по ЖКП з мешканців боржників, в тому числі з ОСОБА_1 за № 20 у списку у Додатку до Договору.

Як наслідок відбулося відступлення права вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 на користь ОСББ «Вільямса 59Д» (а. с. 1 - 3).

Учасники справи у судове засідання суду першої інстанції не з`явились (а. с. 17).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса від 13 березня 2020 рокузадоволено вищевказану заяву ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Замінено стягувача по цивільній справі № 523/11934/17 та у виконавчому провадженні № ВП 56016983, а саме замінено стягувача ОК «МЖСТ ДОМ» на стягувача ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д».

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована необхідністю заміни стягувача з ОК «МЖСТ ДОМ» на його правонаступника ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» (а. с. 18 18 зворотна сторона).

В апеляційній скарзі ОК «МЖСТ ДОМ» просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеса від 13 березня 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувану ухвалу постановлено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає про те, що ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» не є правонаступником ОК «МЖСТ ДОМ». Вказує на те, що ОК «МЖСТ ДОМ» передав лише частину боргів за спожиті житлово комунальні послуги ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д».

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У судовому засіданні заступник голови ОК «МЖСТ ДОМ» - Лихота О.В. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв, клопотань не надали.

Згідно із частиною 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, освідомленість учасників справи про її розгляд, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників, які в судове засідання не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення особи, яка з`явилась в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності задоволення вимоги вищевказаної заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

У виконавчому провадженні можуть брати участь кілька стягувачів. Кожен з них щодо іншої сторони має право брати участь у виконавчому провадженні самостійно або доручити участь у виконавчому провадженні одному із співучасників.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі № 2-1216/09.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

З огляду на викладене, є правильним висновок суду про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» не є правонаступником ОК «МЖСТ ДОМ» є хибними, спростовуються вищевказаними, встановленими судом обставинами по справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вищевикладене свідчить про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

За правилами, передбаченими пунктом 1 частини 1 статті 374, статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги ОК «МЖСТ ДОМ»відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ»- залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду міста Одеса від 13 березня 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе