Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/722/20
Провадження №: 2-з/332/13/20
УХВАЛА

27 березня 2020 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Шалпегіна О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення її позову до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача.

В обґрунтування заяви зазначено, що 18.09.2019 між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач зобов`язалась організувати роботи по виготовленню та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач на виконання вказаного договору сплатила відповідачу 27000 грн., але відповідач від виконання своїх зобов`язань ухиляється. У зв`язку із викладеними обставинами позивач пред`явила позов про розірвання спірного договору та стягнення з відповідача на її користь 27000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та моральну шкоду - 10000 грн.

На підставі наведеного ОСОБА_3 просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у межах заявлених позовних вимог, які знаходяться на всіх банківських рахунках відповідача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову у цій справі, суд виходить з такого.

За приписами ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Арештовані кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Оскільки на теперішній час позивачем пред`явлено до суду позов про відшкодування шкоди у зв`язку із порушенням її прав як споживача через невиконання відповідачем умов договору про виконання робіт, між сторонами дійсно існує спір.

ОСОБА_1 пред`явлено вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди 27000 грн. та моральної -10000 грн.

Крім того, позивач заявляє про обґрунтоване припущення вжиття відповідачем дій щодо належного йому майна та грошових коштів, що у подальшому може утруднити виконання судового рішення. Також зі змісту позовної заяви випливає, що отримавши від позивача кошти, відповідач навіть не приступив до виконання замовлення, на контакт не виходить, не повідомляє про стан виконання договору.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, які обліковуються на рахунках відповідача у банківських або в інших кредитно-фінансових установах є обґрунтованою, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав та інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулась до суду.

На підтвердження здійснення оплати за спірним договором позивачем суду надано копії товарних чеків від 18.09.2019 на суму 1000 грн. та № VP-1031А від 30.09.2019 на суму 4000 грн. та повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» від 19.09.2019 відповідачу про видачу ОСОБА_1 доручення про здійснення платежу в розмірі 20000 грн. за рахунком фактурою № VP-44 від 19.09.2019, що загалом складає 25000 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на належних відповідачу рахунках у межах 25000 грн., що буде співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на належних фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн., за винятком коштів, необхідних для виплати заробітної плати та обов`язкових внесків, зборів та платежів передбачених законодавством України.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала складена та підписана суддею 27 березня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя О.Л.Шалпегіна