Справа №: 343/1341/20
Провадження №: 2/0343/551/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.49), просять визнати за кожним із спадкоємців в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 право на завершення приватизації земельної ділянки згідно до рішення №510-12/2008 сесії Оболонської сільської ради від 24.04.2008 року, а саме за ОСОБА_1 визнати право на завершення приватизації в порядку спадкування за законом 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 1,5 га для ведення сільського особистого селянського господарства, що знаходиться за межами с.Оболоня та за ОСОБА_4 визнати право на завершення приватизації в порядку спадкування за законом 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 1,5 га для ведення сільського особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право на державну реєстрацію права власності по 1/2 частці земельної ділянки площею 1.5 га для ведення сільського особистого селянського господарства, що знаходиться за межами с.Оболоня, шляхом внесення відповідного запису в органах реєстрації згідно до рішення №510-12/2008 сесії Оболонської сільської ради від 24.04.2008 року та оформлення права власності на дані земельні ділянки.

Свої вимоги мотивують тим , що згідно до рішення №510-12/2008 сесії Оболонської сільської ради від 24.04.2008 року, їх матері , ОСОБА_3 , було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2.10 га , а саме ділянка-1, розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 площею 0,35 га для ведення особистого господарства та ділянку № НОМЕР_1 площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства. Зазначені ділянки знаходяться поззаду житлового будинку по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати, ОСОБА_3 . Державний акт на земельну ділянку розміром 1,85га за життя мати ОСОБА_3 не встигла отримати, а отже не стала власником в розумінні ст. 118,125 ЗК України, однак за життя отримала право на приватизацію зазначеної земельної ділянки.

Після смерті матері, позивачі, звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. 04.06.2019р. та 05.06.2019р. нотаріусом було видано свідоцтво про спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,25га по АДРЕСА_1 передано у власність згідно до рішення від 24.04.2008р.

Щодо земельної ділянки розміром 1,5 га свідоцтво про спадщину їм не видано в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Дана обставина підтверджується довідкою нотаріуса від 05.05.2020р. Вартість земельної ділянки складає 80000 грн.

Зазначена земельна ділянка площею 1.5 га знаходиться за межами населеного пункту с.Оболоня.

Вказана земельна ділянка входить в проінвентаризовану земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення площею 72,2912 га кадастровий номер: :02:001:0104, що розташована за межами населеного пункту села Оболоня, Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Розпорядником зазначених земель відповідно до ст. 122 ЗК України та відомостей кадастру на сьогоднішній день є Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Відповідач Головне управління держгеокадастру в Івано-Франківській області скористалося своїм правом на відзив, подавши його до суду. У відзиві представник відповідача, зазначив, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку, спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю, реєстрація права власності на земельну ділянку.

Просять у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовити. Судові витрати покласти на позивача (а.с.42-46).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , 10.09.2020 року подали відповідь на відзив, в якому зазначили, що особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершенні приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця (а.с.51).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому Законом порядку.

Представник позивачів адвокат Семків М.Н. (ордер серії ІФ №088931 а.с.36) в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просив позов задоволити.

Представник відповідача Головного управління держгеокадастру в Івано-Франківській області Запухлий Р.В. (виписка з ЄДРЮО, ФОП та громадських формувань а.с.57-58), в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, зіславшись на викладені у відзиві на позов обставини. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку представника позивачів адвоката Семківа М.Н., представника відповідвача ОСОБА_5 , дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Ч.ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

В силу ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни.

Згідно ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідності до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з пунктом «г» ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом «а» ч.3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному:

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця.

Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.

Відповідний висновок Верховного Суду міститься у постанові від 25.03.2020 року, справа № 158/1672/17 (провадження № 61-424св17)

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Рішенням Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області №510-12/2008 від 24 квітня 2008 року вирішено передати у власність ОСОБА_3 земельні ділянки загальною площею 2,10га, а саме: ділянка № НОМЕР_2 - площею 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 ; ділянка - № НОМЕР_3 площею 0,35га для ведення особистого селянського, біля хати; ділянка № НОМЕР_1 площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства.

Надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення проекту відведення на вищевказані земельні ділянки в ліцензованій проектній організації (а.с.9).

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 06.04.2016 р. підтверджує, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , за свого життя розпочала процедуру приватизації земельних ділянок, переданих їй на підставі рішення № 510-12/2008 Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області від 24 квітня 2008 року, проте померла не завершивши її та не отримавши правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як діти спадкодавця, у першу чергу мають право на спадкування за законом.

Родинні відносини між померлою ОСОБА_3 , та позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , підтверджуються: копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , НОМЕР_5 від 23.04.1979р. де в графі батько записаний ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 (а.с.23); копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 , НОМЕР_6 від 30.06.1982р. де в графі батько записаний ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 (а.с.24) та копією свідоцтва про одруження НОМЕР_7 від 17.02.2001р., згідно якого ОСОБА_7 , після укладення шлюбу з ОСОБА_8 присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.25).

Позивачі ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , як спадкоємці за законом , прийняли спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , набувши право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,2304 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , про що приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.06.2019року та від 05.06.2019 року (а.с.10, 13, 16, 19).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , листом вих.№68/01-16 приватного нотаріуса Долинського РНО Івано-Франківської області Барабаш Р.С. від 05 травня 2020 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, після смерті мами ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів на спадкове майно (а.с. 8).

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча і не набула права власності на підставі рішення Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області №510-12/2008 від 24 квітня 2008 року на спірну земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства, проте розпочала процедуру її приватизації, але не встигла її завершити, тому до її спадкоємців- ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , в порядку спадкування перейшло право на завершення приватизації. Саме з приводу цього позивачі звернулися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації за ними прав власності на цю земельну ділянку, а тому суд вважає, що позивачами доведено належними та допустимими доказами порушення їх права, окрім того, на думку суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачами, передбачений законом, а тому позов належить задоволити у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 12, 76 - 81, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225 ЦК України ст.ст. 80, 81, 116, 125, 152 ЗК України, керуючись статтями 141, 258, 259,264, 265, 268, 352,354,355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Дергеокадастру в Івано-Франківській області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування задоволити.

Визнати за позивачами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як спадкоємцями, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , право на завершення приватизації земельної ділянки згідно до рішення №510-12/2008 сесії Облонської сільської ради, Долинського району, Івано-Франківської області від 24.04.2008 року, а саме: визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації в порядку спадкування за законом 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 1.5 га для ведення сільського особистого селянського господарства, що знаходиться за межами с.Оболоня , Долинського району, Івано-Франківської області та визнати за ОСОБА_4 право на завершення приватизації в порядку спадкування за законом 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 1.5 га для ведення сільського особистого селянського господарства, що знаходиться за межами с.Оболоня , Долинського району, Івано-Франківської області .

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право на державну реєстрацію права власності по 1/2 частці земельної ділянки площею 1.5 га для ведення сільського особистого селянського господарства, що знаходиться за межами с.Оболоня, Долинського району, Івано-Франківської області, шляхом внесення відповідного запису в органах реєстрації згідно до рішення №510-12/2008 сесії Оболонської сільської ради, Долинського району, Івано-Франківської області від 24.04.2008 року та оформлення права власності на дані земельні ділянки

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду черед Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачі :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_8 , житель АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_9 , жителка АДРЕСА_3 .

Відповідач : Головне управління Держгеокадастту в Івано-Франківській області , вул. Сахарова,34, м.Івано-Франківськ,76014, .

Повний текс рішення виготовлено 15.10.2020 року

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш