Провадження № 2-п/161/95/20
У Х В А Л А

06 жовтня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвокати Карпука Андрія Сергійовича про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 лютого 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Карпук Андрій Сергійович звернувся в суд із заявою про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 лютого 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування підстав для скасування заочного рішення суду заявник вказує, що: Луцьким міськрайонним судом Волинської області 26 лютого 2020 року було ухвалено заочне рішення за відсутності відповідача, його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, отже, він не був присутній в судовому засіданні та не мав можливості надати суду свої докази та заперечення проти позову; також, посилається на те, що при розгляді справи судом не було враховано всіх істотних обставин справи; не встановлено увесь обсяг цінного спільного майна, зокрема, побутової техніки та меблів, яке фактично знаходиться у володінні ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 .

В поданій заяві представник відповідача також просить поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, оскільки про існування вказаного рішення відповідач дізнався від дружини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стосовно доводів заявника щодо несвоєчасного отримання копії рішення суду суд звертає особливу увагу, що несвоєчасне отримання копії судового рішення саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Визнати поважною причиною можливо лише в сукупності з іншими обставинами, обумовленими поважністю, з огляду на які цей строк було пропущено.

Крім того, відповідач не був позбавлений можливості реалізувати своє право на доступ до судових рішень через Єдиний державний реєстр судових рішень шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їх частин (Аналогічна правова позиція була викладена у рішенні Верховного Суду України від 24 лютого 2017 р. у справі № 5-45кз17) з дотриманням строків, встановлених Законом для подання до суду заяви про перегляд заочного рішення суду.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Позивач на адресу суду подала письмову заяву про розгляд заяви про скасування заочного рішення у її відсутності, повністю заперечує проти задоволення заяви, посилаючись на об`єктивність прийнятого судом рішення.

Згідно ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 09.09.2019 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 27.09.2019 року відкрито провадження у справі призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Оскільки, згідно з відповіддю адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судові повістки про виклик направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідача та повертались за закінченням строків зберігання.

Розгляд справи у зв`язку з нез`явленням відповідача неодноразово відкладався.

26.02.2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю, вирішено визнати за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ; залишено у власності ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) автомобіль CHERY SQR7130 S21, реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 та індивідуальний гараж № НОМЕР_5 в гаражному кооперативі «Лада» по вул. Островського, 106 у м. Луцьку. Стягнуто з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 5 908 (п`ять тисяч дев`ятсот вісім) грн. 54 коп. судового збору (а.с.79-81).

Статтею 288 ЦПК України визначено дві підстави за яких заочне рішення підлягає скасуванню, а саме, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на роз`яснення, надані в абз. 5 п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної вище статті та роз`яснень Пленуму ВСУ вбачається, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин одночасно: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що посилання заявника на обставини, не підтверджується письмовими доказами, долученими до заяви, які б ставили під сумнів обґрунтованість прийнятого судового рішення.Доводи, викладені представником відповідача в заяві про перегляд заочного рішення, зводяться до незгоди з ухваленим рішенням суду по суті.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи в розумний строк незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону спору про громадянські права та обов`язки цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи та постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами (пункт 46 рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

В даній ситуації суд виходить з того, що оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

На підставі ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Карпука Андрія Сергійовича про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 лютого 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Роз`яснити сторонам, що заочне рішення ними, та/або їх представниками може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції. Строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк