МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

справа №370/2356/20

"09" жовтня 2020 р. суддя Макарівського районного суду Київської області Мазка Н.Б., розглянувши заяву

ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що 31.05.2016 року її чоловіком ОСОБА_2 укладено іпотечний договір з ПАТ «Таксомбанк».

У вказаному договорі присутнє іпотечне застереження, яке відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Вказане застереження міститься в розділі 5 іпотечного договору.

Про вказане застереження заявниця дізналася 03.04.2020 року з повідомлення-вимоги іпотекодавцю про усунення порушення основного зобов`язання від 25.03.2020 року №7563/70.

Існує реальна загроза переходу права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 0.151 га, за цією ж адресою.

Вказане домоволодіння та земельна ділянка набуті нею, заявницею у спільну власність під час шлюбу з ОСОБА_2 .

Своєї згоди на укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя (застереження в іпотечному договорі) заявниця не давала.

Здійснення ПАТ «ТАКСОМБАНК» набуття у власність зазначеного домоволодіння в наступному зумовить необхідність нових звернень до суду з метою захисту чи поновлення порушених прав заявниці та прав її неповнолітніх дітей.

Заявниця стверджує, що в даному випадку існує гостра необхідність у забезпеченні позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та будь-яким іншим особам вчиняти реєстраційні дії щодо: домоволодіння, загальною площею 337,10 кв м, житловою площею 136,3 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 0,151 га, місцезнаходження якої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :00:023:0020.

Застосування саме такого виду забезпечення позову обумовлено тим, що ПАТ «ТАКСОМБАНК» може скористатися незаконним іпотечним застереженням саме шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав на нерухоме майно з метою перереєстрації права власності на нерухоме майно.

Неможливість виконання рішення, якщо не вжити заходи забезпечення позову, полягає в наступному: якщо позовні вимоги, щодо визнання недійсним застереження в іпотечному договорі про задоволення вимог іпотекодержателя будуть задоволені, то наслідком цього буде повернення майна до його власника (співвласників), а якщо майно буде продано, то повернути продане майно буде важче, оскільки потрібно буде ініціювати новий судовий процес, щодо можливо добросовісних набувачів.

Крім того, ПАТ «ТАСКОМБАНК» вже звернулось до суду з позовом про захист своїх порушених прав, які забезпечені іпотекою зазначеної нерухомості (справа №370/2604/18). Тому одночасне задоволення позовних вимог у справі №370/2604/18 та перехід права власності на зазначену нерухомість може бути подвійною відповідальністю заявниці, яка прямо заборонена Конституцією України.

Заявник просить: забезпечити позов шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та будь-яким іншим особам вчиняти реєстраційні дії щодо наступних об`єктів права власності:

-домоволодіння, загальною площею 337,10 кв. м., житловою площею 136,3 кв м, що

знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельної ділянки, площею 0,151 га, місцезнаходження якої за адресою:

АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :00:023:0020.

Встановлено, що 31.05.2016 року між ПАТ «ТАКСОМБАНК» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В.

25.03.2020 року на адресу іпотекодавця та боржника ОСОБА_2 направлене повідомлення-вимога про усунення порушеного основного зобов`язання.

31.08.2020 року на адресу іпотекодавця та боржника ОСОБА_2 направлене повідомлення-вимога про усунення порушеного основного зобов`язання та/або іпотечного договору.

Згідно свідоцтву про право власності на нерухоме майно від 21.02.2012 року, ОСОБА_2 є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно Державному акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №408561, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0.151 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер :00:023:0020.

Згідно свідоцтву про одруження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружилися 26.02.2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис №08, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_4 .

Згідно вимог ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно вимог ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 року по справі №320/3560/18.

Із заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви не вбачається, з якими конкретно вимогами вона має намір звернутися в подальшому до суду, тобто заявником не визначено конкретний предмет позову, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, який позивач буде просити суд визначити у рішенні.

Не зазначення в заяві про забезпечення позову до подачі позовної заяви обсягу позовних вимог з якими заявник має намір звернутися до суду унеможливлює встановлення зв`язку між заходом забезпечення позову (який просить застосувати заявник) і предметом позову, щодо відповідності та співмірності заходу забезпечення позову предмету позову.

Крім того, ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову до подачі позовної заяви не навела мотивів, яким чином невжиття заходу забезпечення позову, який вона просить застосувати, утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову з яким заявниця має намір звернутися до суду.

Враховуючи викладені обставини, заявником не аргументовано заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви щодо застосовування заходів забезпечення позову та не надано доказів щодо реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість того, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, те, що заявницею не наведено обставин та мотивів, яким чином невжиття запропонованих нею заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, суд приходить до висновку, що заявниці слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Керуючись вимогами ст.ст.150,153,259-261 ЦПК України,

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її проголошення якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя