справа №176/1044/20
провадження №2/176/432/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

з участю секретаря с/з Овчаренко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Ідея Банк» з третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2020 року, ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з вказаним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 16903,58 грн. вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за номером в реєстрі №1837.

В обґрунтування свого позову позивачка наголошує, що жодних договірних відносин з банківськими установами, в тому числі з АТ «Ідея Банк» вона не укладала, будь-яких кредитних договорів не підписувала, оскільки їй достатньо власних коштів на які вона існує. Також зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушення ст. 88 ЗУ "Про нотаріат" відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості.

Ухвалою від 01 липня 2020 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

04 серпня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, де останній не погоджується з вищезазначеним позовом, вважає його надуманим, безпідставним та необґрунтованим та зазначає, що 24.05.2016 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір №Р29.423.70110, згідно пункту 1.1 якого Банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 8682,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами. Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору Банк надав кредит строком на 18 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 15,5000% річних. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Разом з тим, оскільки ОСОБА_1 , як позичальник згідно Кредитного договору, власних зобов`язань не виконувала станом на 18 вересня 2017 року у неї утворилась заборгованість у розмірі 15303,58 грн. з яких 1805,01 строковий борг, 4944,84 грн. прострочений борг, 2829,21 прострочені проценти, 71,67 строкові проценти, 236,67 грн. нарахована плата за обслуговування кредиту, 5416,18 грн. пеня. Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що вона не укладала кредитного договору з відповідачем є вигаданим та таким, що не відповідає дійсності. 19.09.2017 року АТ «Ідея Банк» надіслало позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, якою позивачка була повідомлена про наявність у неї заборгованості по кредитному договору, у вимозі було вказано розмір заборгованості, а також з чого вона складалась. Також позивачку було попереджено про можливість стягнення з неї боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом у випадку її непогашення в тридцяти денний строк з дня направлення вимоги. Оскільки позивачка не погасила заборгованості у встановлений строк, відповідач скористався своїм правом та звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення на кредитному договорі виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором. Для цього відповідач надав нотаріусу всі необхідні документи які відповідають Переліку документів за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку.

Позивачкою відповіді на відзив до суду не надано.

Третьою особою, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. письмових пояснень щодо справи до суду не надходило.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення, що відповідає положенням ст.259 ЦПК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до виконавчого напису, вчиненого 30.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. у відповідності до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, 30.10.2017 року на кредитному договорі №Р29.423.70110 від 24 травня 2016 року вчинено виконавчий напис нотаріуса за реєстровим №1837 про стягнення грошової суми у розмірі 15303,58 грн. з громадянки ОСОБА_1 на користь кредитора Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» за період з 24.01.2017 року по 18.09.2017 року. /а.с.45/

На підставі даного виконавчого напису № 1837 від 30.10.2017 року державним виконавцем Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Прус Яною Олександрівною винесено постанову від 14.05.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №62082632.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідженими судом доказами повністю спростовується твердження позивачки про те, що вона не укладала кредитний договір с АТ «Ідея Банк».

Навпроти, судом встановлено, що 24.05.2016 року між сторонами укладено кредитний договір №Р29.423.70110, відповідно до якого Банк надав позивачці кредит на поточні потреби в сумі 8682,00 грн. строком на 18 місяців. Позичальник ОСОБА_1 , за даним договором зобов`язалась повернути кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 18 щомісячних внесках до 24 числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів./а.с.41-43/

Перерахування суми кредиту на картку позивачки підтверджується ордером-розпорядженням про видачу кредиту. /а.с.47/

Разом з тим, відповідач у своєму відзиві наголошує, що позичальник ОСОБА_1 власних зобов`язань не виконувала та станом на 18.09.2017 року у неї утворилась заборгованість у розмірі 15303,58 грн., що також підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості, доданим до матеріалів справи відповідачем.

Крім того, позивачка була повідомлена Банком про те, що в неї наявна заборгованість згідно Кредитного договору та попереджена про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису, або іншим способом на власний вибір відповідача.

Також, судом встановлено, що відповідачем було надано нотаріусу усі необхідні документи для вчинення виконавчого напису.

Викладене свідчить про те, що заборгованість ОСОБА_1 стягнута з неї згідно оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса є об`єктивно безспірною, оскільки останньою не доведено протилежного, а вищевказаний виконавчий напис є таким, що підлягає виконанню.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.6-13,81,133,141, 258-273, 355 ЦПК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Ідея Банк» з третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. Волчек