ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4199/20 Справа № 174/837/19 Суддя у 1-й інстанції - Борцова А. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказували, що 24 лютого 2006 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором, проте відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість у розмірі 26 184 грн.16 коп. та судові витрати в розмірі 1 921 грн.

Заочним рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року у задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем надано до суду анкету-заяву, підписану відповідачем 24 лютого 2006 року, в якій визначено кредитний ліміт в розмірі 1 900 грн., базову відсоткову ставку в розмірі 3% на місяць та порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості; відповідач ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, про що зазначено в його особистій заяві;сторонами погоджено усі істотні умови договору та 30 липня 2011 року підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна 30 днів пільгового періоду; відсутність підпису боржника на відповідних умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору; довідкою банку підтверджується, що в подальшому відповідачу збільшено кредитний ліміт до 5 000 грн.; відповідач користувалась кредитними коштами та скористалася сервісом «Оплата частями» такий сервіс дозволяє погашати заборгованість рівними частинами,списання яких відбувається раз на місяць; погашаючи заборгованість відповідач фактично визнала факт отримання кредитних коштів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повному обсязі не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено місцевим судом і це підтверджується матеріалами справи, що 24 лютого 2006 року відповідач підписала заяву, якою передбачено отримання нею кредитної карти із встановленим кредитним лімітом в розмірі 1 900 грн. з базовою процентною ставкою 3% з розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, погашення заборгованості по кредитному ліміту може здійснюватись як шляхом внесення коштів на карту клієнта, так і списанням банком коштів з платіжної карти № НОМЕР_1 .

З наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 станом на 15 серпня 2019 року складає 26 184 грн.16 коп., яка складається з наступного: 12 209 грн.27 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 5 221 грн. 38 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6 351 грн.36 коп. - заборгованість за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання; 679 грн. 09 коп. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також заборгованість по судовим штрафам - 1 723 грн.06 коп.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем та користування кредитними коштами; позивачем надана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» по договору SAMDN2866, проте матеріали справи не містять відомостей щодо виду отриманої відповідачкою кредитної картки, заява про приєднання до умов договору підписана відповідачкою 24 лютого 2006 року, тоді як дата підписання даної довідки відповідачкою 30 липня 2011 року, тобто через шість років після підписання заяви, що свідчить про наявність іншого договору, тому дану довідку суд не прийняв у якості допустимого доказу по справі.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено вимоги ст.ст.1049,1054 ЦК України, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також враховуючи, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, колегія суддів вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині посилання на те, що відповідач користувалася кредитними коштами, що вбачається з наданого банком розрахунку.

Таким чином, виходячи з розрахунку, наданого банком колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення місцевого суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення непогашеної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 209 грн.27 коп. та заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 5 221 грн.38 коп., що разом становить 17 430 грн. 65 коп., розмір якої підтверджений розрахунком банку та банківською випискою по картковому рахунку і не спростований відповідачем, задовольнивши позовні вимоги у цій частині.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно вважав, що інші вимоги позовної заяви задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що анкета-заява, підписана відповідачем не містить встановлення розміру процентів, пені, тощо.

Посилання апелянта на довідку про умови кредитування, підписану відповідачкою 30 липня 2011 року, колегія суддів відхиляє та погоджується в цій частині з висновками місцевого суду про відсутність підстав вважати вказану довідку складовою договору від 24 лютого 2006 року, зважаючи на тривалий час, що минув між підписанням заяви та довідки.

За таких обставин, вимоги позовної заяви про стягнення пені та штрафів є безпідставними, оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що додані до позовної заяви банком Умови та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" не містять підпису позичальника на вказаних умовах та Витягу, як не містять і зазначення дати їх підписання.

Отже, посилання апелянта на те, що відповідач ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, про що зазначено в його особистій заяві не заслуговують на увагу, оскільки зазначені Умови не містять підпису позичальника; не встановлено доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та Тарифи розуміла позичальник, підписуючи заяву позичальника.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню в частині відмови у задоволенні позову про стягнення суми непогашеного тіла кредиту з ухваленням в цій частині нового рішення.

Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам судові витрати в розмірі 3 197 грн.03 коп. (1 278 грн. 81 коп. за звернення з позовною заявою та 1 918 грн.22 коп. за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст.374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Заочне рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення суми непогашеного тіла кредиту скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" () заборгованість за кредитним договором №б/н від 24 лютого 2006 року за тілом кредиту у розмірі 12 209 грн.27 коп. та заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 5 221 грн.38 коп., що разом становить 17 430 (сімнадцять тисяч чотириста тридцять) грн.65 (шістдесят п`ять) коп.

В іншій частині заочне рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" () судові витрати в розмірі 3 197 (три тисячі сто дев`яносто сім) грн. 03 (три) коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2020 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.