Справа № 700/4/19
провадження № 2/694/18/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
12.10.2020 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Сакун Д.І.,
за участі секретаря судового засідання Матвієнко А. А.
прокурора Прудиус О. А.
представника відповідача Середенко О. В.
в с т а н о в и л а:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації від 17 грудня 2009 року № 408 «Про затвердження матеріалів по вибору місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства по Кам`янобрідській сільській раді» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передання у приватну власність в т.ч. громадянам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту.
Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації від 31 грудня 2009 року № 437 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 69,9982 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель резервного фонду в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту.
Громадянам видано державні акти на право приватної власності на земельні ділянки і в подальшому вказані громадяни відчужили відповідні земельні ділянки на користь ОСОБА_9 .
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2010 року за адміністративним позовом Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області до Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області визнані протиправними та скасовані розпорядження Лисянської районної державної адміністрації від 17 грудня 2009 року № 408 та від 31 грудня 2009 року № 437, що стали підставою для надання земельних ділянок вказаним громадянам.
Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 20.06.2018р. було витребувано від ОСОБА_9 шляхом зобов`язання повернути на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області вказані земельні ділянки. Разом з тим, з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 29.12.2017р. право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано на підставі договору про поділ майна подружжя за ОСОБА_1 , тобто вже під час розгляду Лисянським районним судом.

Посилаючись на те, що вищевказані земельні ділянки незаконно вибули з власності держави та поза її волею, згодом відчужені на користь відповідачки по справі, Звенигородська місцева прокуратура просила задовольнити позов.

Відповідачем подано відзив, відповідно до якого останній посилається на відсутність у прокурора повноважень на звернення з даним позовом, безпідставність заявлених вимог, оскільки спір щодо даного майна вже було вирішено Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 20.06.2018р.

Крім того представником подано заяву про застосування строку позовної давності.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В. 08.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В. 08.01.2019 року заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок, задоволено частково. Забезпечено позов шляхом заборони мені ОСОБА_1 відчужувати земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0222, :02:001:0225, :02:001:0224, :02:001:0216, :02:001:0197, :02:001:0228, :02:001:0195 загальною площею 13,9998 га, розташовані в адміністративних межах Камянобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В. 08.01.2019 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В. від 18.03.2019 року - Заяву судді Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_10 про самовідвід задоволено, а справу передано до канцелярії суду для повторного розподілу даної справи іншому судді.

Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д. від 21.03.2019 року прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д. від 11.04.2019 року - Заяву представника відповідача ОСОБА_11 про відвід судді Пічкур С.Д. задоволено, а справу передано до канцелярії суду для повторного розподілу даної справи іншому судді.

Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області Яценко Г.М. від 12.04.2019 року прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області Яценко Г.М. від 12.06.2019 року - Заяву представника відповідача ОСОБА_11 від 12.06.2019 року про відвід судді Яценко Г.М. задоволено, а справу передано до канцелярії суду для повторного розподілу даної справи іншому судді.

Розпорядженням Голови Лисянського районного суду Черкаської області від 26.06.2019, в порядку п.2 ч.1, ч.4 ст.31 ЦПК України справу було передано до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області для розгляду.

Ухвалою судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Свитки С.Л. від 02.09.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Свитки С.Л. від 29.10.2019 року задоволено заяву про самовідвід судді Свитки С.Л.

Розпорядженням Голови Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської областівід 31.10.2019 рокув порядку п.2 ч.1 ст.31 ЦПК України справу передано до Лисянського районного суду Черкаської області.

Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В. від 06.11.2019 року - Заяву судді Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_10 про самовідвід задоволено, а справу передано до канцелярії суду для повторного розподілу даної справи іншому судді

Розпорядженням в.о. Голови Лисянського районного суду Черкаської області від 11.11.2019, в порядку ч.1, ч.4 ст.31 ЦПК України справу було передано до Звенигородського районного суду Черкаської області для розгляду.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В. від 15.11.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В. від 20.12.2019 року задоволено заяву про відвід судді, а справу передано до канцелярії суду для повторного розподілу даної справи іншому судді.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Дудніченка В.М. від 23.12.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання.

Суддю Звенигородського районного суду ОСОБА_12 відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку з 22.05.2020 року.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 16.06.2020 року прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

09.09.2020 представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 22.09.200 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

12.10.2020 представником відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності.

06.10.2020 представником Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області подано заяву про розгляд справи без їх участі.

У судовому засіданні 12.10.2020 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні фактичні обставини справи.

Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації від 17 грудня 2009 року № 408 «Про затвердження матеріалів по вибору місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства по Кам`янобрідській сільській раді» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передання у приватну власність в т.ч. громадянам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту.

Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації від 31 грудня 2009 року № 437 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 69,9982 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель резервного фонду в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту.

Лисянським відділом Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» на підставі вказаних розпоряджень видано державні акти на право приватної власності на земельні ділянки громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

В подальшому вказані громадяни відчужили відповідні земельні ділянки на користь ОСОБА_9 на підставі договорів купівлі-продажу.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2010 року за адміністративним позовом Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області до Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області визнані протиправними та скасовані розпорядження Лисянської районної державної адміністрації від 17 грудня 2009 року № 408 та від 31 грудня 2009 року № 437, що стали підставою для надання земельних ділянок вказаним громадянам.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 20.06.2018р. було витребувано від ОСОБА_9 шляхом зобов`язання повернути на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області вказані земельні ділянки. Дане рішення набуло законної сили 12.09.2018р. За результатами перегляду касаційною інстанцією залишено без змін.

29.12.2017р. між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 було укладено договір про поділ майна подружжя, відповідно до якого з-поміж іншого право власності на спірні земельні ділянки перейшло до відповідачки.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 29.12.2017р. право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано на підставі договору про поділ майна подружжя за ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених ЗК України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (підпункт 31 пункту 4 Положення).

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29 вересня 2016 року № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадаструз іншими інформаційними системами в установленому порядку; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Статтею 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Вибуття спірних земельних ділянок відбулося поза волею держави на підставі скасованих розпоряджень.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказані обставини були встановлені Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 20.06.2018р., яким було витребувано від ОСОБА_9 шляхом зобов`язання повернути на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області спірні земельні ділянки, які є предметом спору і у даній справі. Дане рішення набуло законної сили 12.09.2018р. За результатами перегляду касаційною інстанцією залишено без змін.

Обставини, встановлені у вказаній справі, мають суттєве преюдиційне значення для розгляду даної цивільної справи по суті.

Так само спірні земельні ділянки можуть бути витребувані і у відповідачки, оскільки вибули з власності держави поза її волею.

Відтак захист порушеного права держави шляхом витребування спірних земельних ділянок у добросовісних набувачів повинен здійснюватися відповідно до положень статті 388 ЦК України.

При цьому суд вважає правомірним таке втручання у право мирного володіння спірними земельними ділянками відповідачкою, зокрема легітимну мету такого втручання та пропорційність цій меті повернення ділянок законному володільцеві.

Судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постанові від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, відповідно до яких власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16.

Суд ставиться критично до доводів представника відповідача про те, що прокурор не мав повноважень звертатися до суду з даним позовом.

Так, подаючи позовну заяву до суду прокурор обґрунтував необхідність захисту інтересів держави у зв`язку з незаконним вилученням земельних ділянок загальною площею 13,9998 га із державної власності, що порушує інтереси держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, який приймає рішення щодо розпорядження спірними земельними ділянками.

Доводи представника відповідача щодо застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строків позовної давності, на думку суду, є безпідставними, оскільки постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2010 року, якою визнані протиправними та скасовані розпорядження Лисянської районної державної адміністрації від 17 грудня 2009 року № 408 та від 31 грудня 2009 року № 437, набрала законної сили 18 липня 2015 року, після чого вказані ділянки перебували у власності ОСОБА_9 і прокурор звернувся з відповідним позовом за яким було винесено рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 20.06.2018р. і саме під час розгляду вказаної справи (29.12.2017р.) відбулося відчуження спірних земельних ділянок на користь відповідачки, про що позивачустало відомо вже після набуття рішенням законної сили. Наведене свідчить про відсутність пропуску строку звернення до суду саме з даним позовом.

До таких самих висновків прийшов ВС в аналогічній справі Постанова КЦС ВС від 24.06.2020, справа № 700/93/15

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, оцінивши усі докази, подані учасниками справи, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позову у сумі 4727,91грн. та за подання заяви про забезпечення позову 881,00грн

Відтак судові витрати підлягають стягненню з відповідачки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 16, 330, 388, 658 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 82, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури (місцезнаходження за адресою: 20200, Черкаська область, м.Звенигородка, вул. Софії Терещенко, 40-а) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (місцезнаходження: вул.Смілянська,131, м.Черкаси, 18000) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про витребування земельних ділянок - задовольнити.

Витребувати від ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) шляхом зобов`язання повернути на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (місцезнаходження: вул.Смілянська,131, м.Черкаси, 18000) земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:001:0222, :02:001:0225, :02:001:0224, :02:001:0216, :02:001:0197, :02:001:0228, :02:001:0195, загальною площею 13,9998 га розташовані в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) на користь прокуратури Черкаської області (код ЄДРПОУ 0291119, місцезнаходження бульвар Шевченка 286, м. Черкаси, р/р3751 в Державній казначейській службі України у м. Києві, МФО 820172) 5608, 91 грн. судового збору.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 13.10.2020.

Суддя Д.І.Сакун