Ухвала

12 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 756/12590/18

провадження № 61-12710св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року у складі судді Диби О. В. та постанову Київського апеляційного суду від 22 червня 2020 року у складі колегії суддів: Волошиної В. М., Мостової Г. І., Семенюк Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання поруки такою, що припинена, та про визнання договору поруки припиненим.

Позовна заява мотивована тим, що 21 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (далі - ВАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір

№ 068-2008-1600, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі

91 000,00 швейцарських франків, зі сплатою 11,45 % за користування кредитом, а останній зобов`язувався належним чином використати та повернути банку в строк до 10 травня 2028 року суму отриманого кредиту, а також сплатити плату за користування кредитом та виконати всі інші зобов`язання передбачені кредитним договором.

На забезпечення виконання зобов`язань 21 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений договір поруки № 068-2008-1600-Р.

Зазначала, що договором поруки не визначено строк після закінчення якого порука припиняється, а тому в силу частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Оскільки умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами до 10 числа кожного місяця, останній платіж позичальником внесено 12 січня 2018 року, тому банк

із 11 лютого 2018 року дізнався про виникнення заборгованості позичальника та протягом шести місяців від цієї дати повинен був пред`явити вимогу до поручителя, проте на цей час вимога до поручителя не пред`явлена, а тому порука ОСОБА_1 за договором поруки від 21 травня 2008 року № 068-2008-1600-Р є припиненою

із 11 серпня 2018 року.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила визнати поруку за договором поруки від 21 травня 2008 року № 068-2008-1600-Р, укладеною між

ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та

ОСОБА_1 припиненою, а також визнати договір поруки від 21 травня 2008 року № 068-2008-1600-Р припиненим.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відсутні правові підстави для визнання поруки припиненою та визнання договору поруки припиненим, оскільки з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_2 , банк звернувся до закінчення шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 червня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року змінено у мотивувальній частині та викладено її у редакції цієї постанови, в іншій частині рішення залишено без змін.

Апеляційний суд змінюючи мотивувальну частину рішення суду першої інстанції виходив з того, що правовідносини поруки за договором поруки не можна вважати припиненими, оскільки не пред`явлення банком вимоги до поручителя у межах шести місяців за кожним щомісячним платежем, припиняє поруку лише за окремим платежем, а не припиняє поруку в цілому, а тому правові підстави для припинення в цілому правовідносин поруки в порядку частини четвертої статті 559 ЦК України за договором поруки відсутні. Крім того, у разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов`язання за договором поруки, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, тобто шляхом визнання поруки припиненою, а не шляхом припинення договору поруки.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У серпні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 червня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що останній щомісячний платіж сплачений позичальником 09 лютого 2018 року, таким чином 11 березня 2018 року відповідач дізнався про заборгованість позичальника та відповідно від цієї дати повинен обчислятися шестимісячний строк для пред`явлення вимоги відповідачем до позивача, згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України, проте відповідач звернувся до суду з позовом до позивача лише 31 жовтня 2018 року, тобто з пропуском шестимісячного строку. Крім того, зазначає, що суди встановили обставини, які мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України). До того ж, не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-190цс14.

Учасники справи своїм правом надати відзив на касаційну скаргу не скористалися.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання поруки такою, що припинена, та про визнання договору поруки припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 червня 2020 року призначити до судового розгляду

на 21 жовтня 2020 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик