Справа №442/881/20
Провадження №2/442/542/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої - судді Грицай М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування будинком,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що 22.06.2016 між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.05.2018 шлюб між ними розірвано. Перебуваючи у шлюбі, набули у власність будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєструвалась відповідач. Зазначає, що отримав будинок та земельну ділянку як учасник бойових дій, оскільки безпосередньо брав участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичних операцій. Даний факт знайшов своє підтвердження у рішенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.06.2019 про визнання майна особистою приватною власністю, згідно якого серед іншого, будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. визнано його особистою приватною власністю. На підставі вказаного рішення будинок було зареєстровано за ним. З березня 2018 року відповідачка не проживає за вказаною адресою та не бере участі в оплаті комунальних послуг, не здійснює догляд за будинком. На даний час створив нову сім`ю. У шлюбі народилась дитина, яка зареєстрована та проживає у спірному будинку. Відповідач не бажає добровільно знятись з реєстрації, що порушує його права як єдиного власника будинку. У зв`язку з викладеним, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 26.02.2020 у зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного провадження з повідомленням (без виклику сторін) 17.03.2020.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 14.05.2018 вбачається, що зареєстрований 22.06.2016 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.06.2019 ухвалено визнати будинок АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_1 .

З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 192789164 вбачається, що власником будинку по АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 .

З довідки про склад сім`ї, виданої Вороблевицькою сільською радою 09.01.2020 вбачається, що власником будинку АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 . У будинку зареєстрована, зокрема, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 01.06.2019 уклав шлюб з ОСОБА_3 . Прізвище дружини після укладення шлюбу визначено як « ОСОБА_2 ». З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що у даному шлюбі народився син ОСОБА_5 .

Актом обстеження фактичного проживання, складеного комісією Вороблевицької сільської ради 16.12.2019 стверджується, що ОСОБА_2 з березня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає, не веде спільного господарства з ОСОБА_1 і ніколи не з`являється.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Обмеження чи втручання у право власника можливе з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї ( в тому числі колишній член сім`ї) власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Беручи до уваги наведене, а також те, що відповідач не проживає за вищевказаною адресою понад встановлені законом терміни - понад один рік, її особисте майно у будинку відсутнє, не бере участі в утриманні житла, має інше постійне місце проживання, суд дійшов висновку, що такі дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів наявності домовленостей щодо порядку користування будинком між позивачем та відповідачем не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що відповідач самостійно залишила жиле приміщення і протягом тривалого часу не намагалася туди вселитись. Таким чином, позовні вимоги слід задоволити та визнати відповідача такою, що втратила право користування спірним житлом.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 840, 80 грн. судового збору в користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 223, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 840,80 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.03.2020

Суддя Грицай М.М.