Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Свої вимоги мотивувала тим, що 25 травня 2018 року між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленість про надання послуг зі створення веб-сайту в мережі Інтернет та в період з травня по жовтень 2018 року позивач перерахувала на користь відповідача грошові кошти у загальному розмірі 65 000,00 грн. Однак між позивачем та відповідачем так і не було укладено жодних правочинів щодо надання відповідних послуг. 24 червня 2019 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про повернення безпідставно отриманих грошових коштів. Однак станом на день звернення до суду відповідач так і не повернув позивачу грошові кошти у розмірі 65 000,00 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отрмимані грошові кошти у розмірі 65 000,00 грн., три проценти річних за період з 01 січня 2019 року по 20 червня 2019 року у розмірі 913,56 грн., інфляційні втрати за період з 01 січня 2019 року по 20 червня 2019 року у розмірі 2730,00 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

25 травня 2018 року позивачем перераховано через АТ «Приватбанк» на платіжну картку, відкриту на ім`я ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 16 165,00 грн. (а.с. 6).

23 червня 2018 року позивачем перераховано через АТ «Приватбанк» на платіжну картку, відкриту на ім`я ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 16 165,00 грн. (а.с. 7).

31 липня 2018 року позивачем перераховано через АТ «Приватбанк» на платіжну картку, відкриту на ім`я ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. (а.с. 5).

24 червня 2019 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про повернення безпідставно отриманих грошових коштів (а.с. 8-10, 11).

Позивач просить на підставі положень ст. 1212 ЦК України стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 65 000,00 грн.

Підставою задоволення позовних вимог позивач зазначила про відсутність будь-яких правовідносин з відповідачем, оскільки жодних товарів чи послуг від нього не отримувала, внаслідок чого відповідач отримав без відповідної правової підстави грошові кошти у розмірі 65 000,00 грн.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

Згідно ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Судом встановлено, що позивачем перераховано через АТ «Приватбанк» на платіжну картку, відкриту на ім`я ОСОБА_2 грошові кошти у загальному розмірі 37 330,00 грн. (16 165,00 грн. +16 165,00 грн.+5 000,00 грн.).

Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів перерахування на платіжну картку, відкриту на ім`я ОСОБА_2 грошових коштів у загальному розмірі 65 000,00 грн., чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, відповідачем не доведено договірний характер стосунків між сторонами, а саме, отримання коштів за надані послуги, що виключає можливість застосування судом положень ст.1212 ЦК України.

Встановивши відсутність правових підстав на отримання зазначеного переказу, суд визнає ці кошти безпідставно набутим майном і приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів частково: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 37 330 (тридцять сім тисяч триста тридцять) грн. 00 коп. В решті вимог відмовити.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача три проценти за період з 01 січня 2019 року по 20 червня 2019 року у розмірі 913,56 грн. та інфляційні втрати за період з 01 січня 2019 року по 20 червня 2019 року у розмірі 2730,00 грн.

Відповідно до статті 509 ЦК зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК.

Згідно зі статтею 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту безпідставного отримання грошових коштів.

Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини 2 статті 625 ЦК.

За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.

Тому за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01 січня 2019 року по 20 червня 2019 року з урахуванням суми кошті у розмірі 37 330,00 грн. та сукупного індексу інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 1567,86 грн.

Також судом перевірено розрахунок трьох відсотків річних та встановлено таке.

За прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01 січня 2019 року по 20 червня 2019 року з урахуванням суми коштів у розмірі 37 330,00 грн. три проценти річних становить у розмірі 524,67 грн.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів частково: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 37 330 (тридцять сім тисяч триста тридцять) грн. 00 коп., інфляційні втрати за період з 01 січня 2019 року по 20 червня 2019 року у розмірі 1567 (одна тисяча п`ятсот шістдесят сім) грн. 86 коп. та три проценти річних за період з 01 січня 2019 року по 20 червня 2019 року у розмірі 524 (п`ятсот двадцять чотири) грн. 67 коп.В решті вимог відмовити.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 39 425,53 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 437,99 грн. (39 425,53 грн. х 100% : 68 643,56 грн. = 57 % х 768,40 грн.).

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 509, 625, 1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 37 330 (тридцять сім тисяч триста тридцять) грн. 00 коп., інфляційні втрати за період з 01 січня 2019 року по 20 червня 2019 року у розмірі 1567 (одна тисяча п`ятсот шістдесят сім) грн. 86 коп. та три проценти річних за період з 01 січня 2019 року по 20 червня 2019 року у розмірі 524 (п`ятсот двадцять чотири) грн. 67 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по оплаті судового збору в сумі 437 (чотириста тридцять сім) грн. 99 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна