Провадження № 2/161/3445/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Пушкарчук В.П.,

за участю секретаря судового засідання Загоровської І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлого у спільному сумісному майні,

В С Т АН О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Груник А.М. звернувся в суд з позовом до відповідача Луцької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлого у спільному сумісному майні.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому спадкодавець ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не оформив належним чином право власності на спадкове майно. ОСОБА_5 разом з позивачем та третьою особою ОСОБА_3 є співвласником земельної ділянки площею 0,0507 га, кадастровий номер :22:091:0003, місце розташування: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На вказаній земельній ділянці розміщено житловий будинок, який перебуває у спільній частковій власності позивача та третіх осіб.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 22 грудня 2004 року уклали угоду про розподіл спадкового майна, яка посвідчена державним нотаріусом Млинівської районної державної нотаріальної контори. Незважаючи на безспірний характер розподілу спадщини між спадкоємцями, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що частка спадкодавця в праві власності на вказану земельну ділянку є невизначеною. Така обставина зумовлює звернення до суду з цим позовом, адже для оформлення спадкових прав позивачу необхідно визначити частку померлої ОСОБА_5 , як співвласника вищевказаної земельної ділянки.

З огляду на наведене, представник позивача просить визначити, що частка ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0507 га, кадастровий номер :22:091:0003, місце розташування: АДРЕСА_1 , становить 1/3 частини цієї земельної ділянки. Судові витрати сторона позивача просить залишити за собою.

Ухвалою від 28 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 06 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача адвокат Груник А.М., позивач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали спільну заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов просять задовольнити.

23 вересня 2020 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача Луцької міської ради Андрусяка І.В. про розгляд справи без участі представника Луцької міської ради, проти задоволення позовних вимог представник відповідача не заперечує, при вирішенні справи - покладається на думку суду.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст.12 ЦПК України).

Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності ІV-ВЛ №020795 земельна ділянка площею 0,0507 га, кадастровий номер :22:091:0003, місце розташування: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.12-13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому (а.с. 11).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 був її чоловік ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив належним чином свої спадкові права (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданого 12 липня 2002 року Довгошиївською сільською радою Млинівського району Рівненської області (а.с. 10).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України).

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Суд встановив, що спадкодавець ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіту не залишив, а тому в цьому випадку спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його діти: позивач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Також встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з метою прийняття спадщини після смерті батька.

Постановою державного нотаріуса Першої Дубенської державної нотаріальної контори Тимощук Л.Л. ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві власності на земельну ділянку площею 0,0507 га, кадастровий номер :22:091:0003, місце розташування: АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18-19).

Підставою для відмови у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії нотаріус зазначає ту обставину, що земельна ділянка площею 0,0507 га, кадастровий номер :22:091:0003, місце розташування: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності спадкодавцю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Частка спадкодавця в праві власності на вищевказану земельну ділянку не визначена, що зумовлює неможливість встановлення склад спадкового майна (а.с.18-19).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Оцінивши доводи позивача та зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що внаслідок вищевказаних обставин позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті батька в нотаріальному порядку.

Відповідно до частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність)

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків установлених законом.

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За змістом статей 370, 372 ЦК України частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що частка померлої ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0507 га, кадастровий номер :22:091:0003, місце розташування: АДРЕСА_1 , є рівною з іншими співвласниками та становить 1/3 частину.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 до Луцької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлого у спільному сумісному майні, підлягають до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.12-13, 81, 141, 259, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0507 га, кадастровий номер :22:091:0003, місце розташування: АДРЕСА_1 , становить 1/3 частини цієї земельної ділянки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук