Справа № 289/953/20
Номер провадження 2/289/580/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Сіренко Н.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 23.06.2020 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (далі АТ «Ощадбанк») суму кредитної заборгованості в розмірі 50689,44 грн., та судовий збір в сумі 2102,00 грн. посилаючись на те, що між сторонами 22.10.2018 укладено Договір у вигляді Заяви про приєднання № 511956211, а також укладено Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредит), яка є складовою Заяви про приєднання, Клієнт просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № НОМЕР_1 . Банк встановив клієнту кредит у сумі 40000,00 грн., також в підписаній сторонами заяві були обумовлені інші істотні умови кредитного договору.

Відповідно до вказаного Договору позивачем виконані всі зобов`язання належним чином, проте, в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, станом на 28.01.2020 утворилася заборгованість на загальну суму 50689,44 грн., яка складається з: 38809,27 грн. загальна сума основної заборгованості; 10139,39 грн. загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 763,51 грн. комісія; 528,58 загальна сума 3 % річних від прострочених сум кредиту; 200,85 грн. загальна сума 3 % річних від прострочених сум по процентам; 137,36 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 110,48 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів.

На запит суду надійшла інформація, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.39).

Ухвалою судді від 06.07.2020 відкрито провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглядати у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву (а.с.40), на зареєстровану адресу відповідача була направлена ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов з копією позовної заяви з додатками, однак 16.07.2020 вказана кореспонденція повернулася до суду не врученою адресату із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.45).

16.07.2020 на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено повідомлення відповідачу ОСОБА_1 про наявність в провадженні суду вказаної цивільної справи та призначення її розгляду на 09.10.2020 (а.с.46).

Станом на дату розгляду справи відзив від відповідача на адресу суду не надходив, клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, клопотань про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що сторонами підписано Заяву про приєднання № 511956211 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електричного платіжного засобу (платіжної картки), банком був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», а також 04.07.2018 сторонами підписано Заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) (а.с.17,18).

Згідно з п. 3.1 Заяви про приєднання № 511956211, шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору, Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, що на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщені на Інтернет - сторінці Банку www.oschadnybank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

Пунктом 3.2. Заяви передбачено, що відповідно до умов Договору Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - Картка/платіжна картка) за дебетовою кредитною схемою.

Відповідно до п. 3.4 Заяви Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом.

За змістом п. 5.1 Заяви, ця Заява про приєднання є невід`ємною частиною Договору. Підписанням Заяви про приєднання Клієнт підтверджує, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, що передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, у тому числі договору банківського рахунку та Кредитного договору, та достовірність даних, у тому числі персональних, вказаних у Заяві про приєднання.

Положеннями пункту 6.3 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) передбачено, що Клієнт погоджується, що йому можуть бути встановлені наступні максимальні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту - 40000,00 грн., максимальний розмір кредиту 250000,00 грн., строк кредитування 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк.

За умовами договору процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 0,001 % річних за користування кредитними коштами.

Відповідно до пунктів 6.11, 6.12 Заяви, підписанням цієї Заяви Клієнт підтверджує, що до підписання даної Заяви Банк надав як споживачу, а він ознайомився із загальною вартістю Кредиту, реальною річною процентною ставкою та загальними витратами за Кредитом, що викладені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту у додатку до цієї Заяви. Підтверджує факт отримання у письмовій формі Паспорту споживчого кредиту.

Інформацію про споживчий кредит було надано споживачу до укладення договору, про що останнім було проставлено підпис в Паспорті споживчого кредиту (а.с.19), та в таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (а.с.20-21).

Із розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 , станом на 28.01.2020 за ним рахується кредитна заборгованість на загальну суму 50689,44 грн., яка складається з: 38809,27 грн. заборгованість за основним боргом; 10139,39 грн. загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 763,51 грн. комісія; 528,58 загальна сума 3 % річних від прострочених сум кредиту; 200,85 грн. загальна сума 3 % річних від прострочених сум по процентам; 137,36 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 110,48 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів (а.с.5-7).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27, ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) про стягнення суми кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» суму кредитної заборгованості в розмірі 50689,44 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн., а всього 52791,44 грн. (п`ятдесят дві тисячі сімсот дев`яносто одна грн. 44 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Н. С. Сіренко