РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року

м. Рівне

Справа № 556/980/20

Провадження № 22-ц/4815/987/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Шимківа С.С., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Рафалівська селищна рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 липня 2020 року в складі судді Іванків О.В., постановлену в смт. Володимирець,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Рівненській області, Рафалівської селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення, на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України. Роз`яснено позивачу ОСОБА_1 , що він має право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки позивач просить фактично підтвердити його наявний трудовий стаж у зв`язку з відмовою посадових осіб органу Пенсійного фонду України зарахувати період його роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, то вказана заява не може бути розглянута судом у порядку цивільного судочинства.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою в зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права.

Вказує, що між ним та відповідачами існує спір, що виник з трудових правовідносин щодо належного оформлення документів, пов`язаних з його трудовою діяльністю між ним та Рафалівською селищною радою. При цьому, Головне управління ПФУ в Рівненській області, не визнаючи по суті того, що він дійсно працював на посаді керівника гуртка "Художньої різьби по дереву" та належності йому правовстановлюючих документів, а саме: наказу №61 -К від 01.09.1992 року та особових рахунків Рафалівської селищної ради, заведених в зв`язку з його роботою на посаді керівника гуртка, порушує його трудові права, які підлягають судовому захисту в порядку позовного провадження, передбаченого ЦПК України.

Суд першої інстанції в даній справі не застосував п. 26 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, відповідно до якого, у випадку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Звертає увагу, що на даний час, між ним та Головним управлінням ПФУ в Рівненській області не має спору щодо права на перерахунок пенсії та спору щодо зарахування певних періодів роботи до його трудового стажу, але існує спір щодо належності йому вказаних правовстановлюючих документів.

Також, вважає помилковим посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.01.2018 року у справі № 61-751св17, від 27.03.2019 року у справі №569/7589/17, а також Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.09.2019 року у справі №198/623/18, оскільки, його позовна заява за змістом, вимогами, предметом спору та фактичними обставинами є відмінною від тих судових справ, які були предметом розгляду Верховним Судом.

З наведених підстав просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів: наказу №61-К від 01.09.1992 року та особових рахунків Рафалівської селищної ради, заведених на ОСОБА_1 в зв`язку з роботою на посаді керівника гуртка " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Позов ОСОБА_1 мотивує тим, що у вказаних документах помилково зазначено його прізвище " ОСОБА_2 ".

Встановлення вказаного факту позивачу необхідне для підтвердження свого трудового стажу на посаді керівника гуртка " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який не визнається Головним управлінням ПФУ в Рівненській області при обрахуванні йому пенсії.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Разом з цим, із будь-якими вимогами про встановлення факту наявності трудового стажу ОСОБА_1 до суду не звертався, а просить лише встановити в судовому порядку факт належності йому документів, які можуть підтвердити його трудовий стаж та в яких неправильно записано його прізвище, що передбачено п.26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Лише в разі встановлення судом приналежності позивачу вказаних документів, органом Пенсійного фонду України може бути прийнято на їх підставі рішення про зарахування чи відмову в зарахуванні певного періоду роботи позивача до стажу для обчислення пенсії.

Однак, суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та безпідставно дійшов висновку про те, що позивач просить підтвердити його наявний трудовий стаж у зв`язку з відмовою посадових осіб органу Пенсійного фонду України зарахувати період його роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому суд помилково послався на правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 16.01.2018 року у справі № 61-751св17, від 27.03.2019 року у справі №569/7589/17, а також Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 04.09.2019 року у справі №198/623/18, оскільки в зазначених справах заявники просили суд встановити факт їхнього перебування в трудових відносинах або факт проживання на території зони гарантованого добровільного відселення, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381- 384, 390, 391 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 липня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст виготовлено 08 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя : Гордійчук С.О.

Судді : Шимків С.С.

Ковальчук Н.М.