Ухвала

Іменем України

12 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 520/20060/19

провадження № 61-11651ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного суду від 18 травня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - ГУ ДМСУ в Одеській області),

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт її народження на території України в смт. Арбузинка, Арбузинського району Миколаївської області, батько - ОСОБА_2 , 1915 року народження, мати - ОСОБА_3 1917 року народження.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2019 року відкрито провадження в справі № 520/20060/19.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з тих підстав, що в даному випадку мається спір про право. Роз`яснено, що ОСОБА_1 має право подати позов на загальних підставах.

Постановляючи ухвалу, місцевий суд виходив із того, що із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, тому на підставі частини четвертої статті 315 ЦПК, вирішив залишити заяву без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року про залишення заяви без розгляду скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_1 має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, для створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, а саме, для встановлення факту народження на території України, оскільки актовий запис у реєстрі актів цивільного стану про народження ОСОБА_4 відсутній, а архів за 1940 рік по с. Арбузинка Миколаївської області не зберігся.

У серпні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ГУ ДМСУ в Одеській області на постанову Одеського апеляційного суду від 18 травня 2020 року, в якій заявник, посилаючись на недотримання судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року.

В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що існує спір про право заявника на отримання громадянства України.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДМСУ в Одеській області на постанову Одеського апеляційного суду від 18 травня 2020 року необхідно відмовити з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 1 Постанови Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» надано судам роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Апеляційним судом встановлено, що заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, подано ОСОБА_1 в порядку окремого провадження з метою встановлення факту народження на території України 18 листопада 1940 року, для необхідності поновлення актового запису про її народження та видачі свідоцтва про народження, оскільки актовий запис у реєстрі актів цивільного стану про народження ОСОБА_1 відсутній, а архів за 1940 рік в с. Арбузинка не зберігся.

За обставинами даної справи заявник звернулась до суду та просила встановити факт народження її на території України, з метою в подальшого отримання громадянства України.

Відповідно до частини сьомої статті 19, положення якої кореспондують до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, аніж визначені переліком частини першої вказаної статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, з контексту наведених норм вбачається, що особа має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення для створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, в тому числі для встановлення факту народження на території України. При цьому за умови наявності відповідних належних та допустимих доказів народження на відповідній території, спірність такого факту виключається.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 не зверталась до територіальних підрозділів ГУ ДМС України в Одеській області з заявою про набуття чи встановлення належності до громадянства України, та не надавала до ГУ ДМС України в Одеській області жодних документів, зазначених у Порядку, тому не використала всі можливості для отримання статусу громадянина України та звернулась до суду із заявою про встановлення факту передчасно, не заслуговують на увагу, оскільки заявник просила лише встановити факт її народження, а не факт громадянства України, посилаючись на те, що документи втрачені та вона не має змоги отримати дублікат актового запису про своє народження.

Підставою для звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, була відмова реєстраційної служби Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Арбузинського РУЮ та від Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Миколаївській області видати дублікат актового запису про народження ОСОБА_1 , у зв`язку із втратою архіву про народження за 1940 рік по с. Арбузинка Миколаївської області.

Крім того, доводи ГУ ДМС України в Одеській області про те, що в даному випадку мається спір про право на отримання ОСОБА_1 громадянства України, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення лише факту свого народження в смт. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не встановлення факту громадянства України, що не передбачає спору про право.

При цьому варто зазначити, що лише після встановлення вказаного факту в судовому порядку, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку може звернутися до ГУ ДМС України в Одеській області про визнання її громадянкою України, яке в свою чергу буде вирішувати питання про законність її заяви чи ні.

Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про те, що ОСОБА_1 має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, для створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, а саме, для встановлення факту народження на території України.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвал, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДМС України в Одеській областіна постанову Одеського апеляційного суду від 18 травня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених частиною четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частинами четвертою, п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного суду від 18 травня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов