РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Колесник С.А.,

за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №953/13114/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до якого просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис за №004943 від 10.06.2005, неповнолітнього сина ОСОБА_3 залишити проживати з позивачем, неповнолітню доньку ОСОБА_4 залишити проживати з позивачем.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 10.06.2005 між нею та відповідачем було укладено шлюб та позивач змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . Від спільного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1. До шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2., який був признаний відповідачем на підставі свідоцтва про встановлення батьківства. Спільне життя з відповідачем не склалося, стосунки постійно були напруженими, виникали суперечки. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між чоловіком та жінкою припинилися з 09.02.2020, з цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Спору про визначення місця проживання спільних дітей немає, діти проживатимуть з позивачем.

На підставі викладеного позивач звернулась до суду з позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.08.2020 відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, зазначив, що з позовними вимогами він ознайомлений, позов визнає, наслідки відомі.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України визначено, зокрема, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог).

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

10 червня 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 10.06.2005 зроблено відповідний актовий запис за №449 у місті Харкові, відділ реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 , про що в Книзі реєстрації народжень 06.09.2005 зроблено відповідний актовий запис за №3143 у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . Батьками дитини вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 09.12.2003 зроблено відповідний запис за №1314 у місті Харків, відділ реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 . Батьками дитини вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_4 , виданого у місті Харків, відділ реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції, громадянин ОСОБА_2 визнаний батьком дитини ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у громадянки ОСОБА_9 , про що в книзі реєстрації актів про встановлення батьківства 09.12.2003 зроблено запис за №204.

Позивач та відповідач мають різні погляди на сім`ю та шлюб, шлюбні відносини фактично припинені та не можуть бути поновлені.

Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо.

Вимоги щодо розподілу майна не пред`являлись.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими тасуперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст..141 ЦПК України.

Стосовно вимоги ОСОБА_1 про залишення дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживати з позивачем суд зазначає наступне.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається щодо існування домовленості між сторонами про проживання дітей разом з позивачем, що розцінюється судом як відсутність спору по даним вимогам, у зв`язку з чим суд закриває провадження у справі в цій частині позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 141, 223, 263-265 ЦПК України, ст. 1, 24, 56, 110, 112-114 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, місце народження м.Кременчук, Полтавська область) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України, місце народження Харківська область, Краснокутський район, с.Мурафа) зареєстрований 10 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції місто Харків, актовий запис №449 від 10.06.2005.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище - ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Закрити провадження у справі в частині залишення малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживати разом з ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, відповідно до Закону України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2020.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 09.10.2020.

Суддя Колесник С.А.