Справа № 577/3417/20
Провадження № 2/577/1102/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Степановій І.О.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просить усунути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його син, ОСОБА_4 , інвалід 2-ї групи з дитинства за психічним захворюванням народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . У свідоцтві про народження батьком записаний він, матір`ю ОСОБА_3 . Шлюб вони розірвали ще у 1994 році. Їх син ОСОБА_5 помер від раку легень ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 34 роки. Починаючи з 12 років і до самої смерті він проживав з ним в АДРЕСА_1 . Похованням сина та встановленням пам`ятника на його могилі займався також він. Внаслідок психічної хвороби, якою ОСОБА_5 , страждав з дитинства, він ніколи і ніде не працював. Пенсію, яку він отримував, була незначною, її ледве вистачало на забезпечення його елементарних життєвих потреб. Турбуючись за сина, і переживаючи за те, щоб він не став бездомним після його смерті, він купив сину у 2002 році однокімнатну квартиру у АДРЕСА_2 , при цьому у договорі купівлі-продажу покупцем вказав ОСОБА_4 . Мати померлого ОСОБА_4 прийняла після його смерті спадщину, бо подала заяву до нотаріуса. До спадщини увійшла лише квартира, яку він, купив для сина. Він також звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Внаслідок онкологічного захворювання вже у 2018 році його син почував себе дуже погано, фізично страждав, потребував догляду та лікування. Крім того, вказані обставини значно посилювалися його психічною хворобою, що у сукупності робило сина повністю безпорадним. Доглядав сина лише він, бо його нинішня дружина, ОСОБА_6 , є пенсіонеркою і вимушена була доглядати за своїм престарілим батьком, ОСОБА_7 , що проживає з ними. Догляд та лікування сина було для нього дуже обтяжливе, бо у 2018 році, коли син тяжко хворів, йому вже було 65 років, він отримував невелику пенсію. Знаходячись у безвихідній ситуації, оскільки інших родичів, які б могли доглядати сина, взагалі нема, він звернувся до матері ОСОБА_5 , і попросив допомоги у догляді за сином. Відповідач відмовилася йому у цьому допомагати, хоча і могла таку допомогу надати, бо має добрий стан здоров`я і нічим фактично не зайнята. До самої смерті сина відповідач навіть ні разу не відвідала його і не допомагала матеріально. Вважає, що при таких обставинах слід усунути відповідача від спадкування, оскільки внаслідок психічної хвороби та онкологічного захворювання, раку легенів, спадкодавець, їх син, знаходився у безпорадному стані, відповідачка ухилялася від надання йому допомоги, хоча і могла таку допомогу надати. У зв`язку з вищевикладеним він звернувся з вказаним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні, кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить суд в підготовчомусудовому засіданні провести без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 32).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних відстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві (а.с. 5).

З копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 30.11.2017 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є пенсіонером за віком (а.с. 6).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_4 отримував соціальну пенсію по інвалідності (а.с. 7).

З копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 від 12.07.2012 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером за віком (а.с. 8).

Згідно копії посвідчення № НОМЕР_5 ОСОБА_7 , 1931 року народження, є пенсіонером за віком (а.с. 9).

З копії довідки-характеристики № 192 від 12.02.2019 року наданої КП Конотопським МБТІ вбачається, що власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі продажу від 14.11.2002 року (а.с. 10).

Згідно копії довідки № 1435 від 09.07.2020 року наданої Конотопською міською радою вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_2 , разом з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 11).

З копії довідки № 584 від 17.10.2018 року наданої Конотопською міською радою вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 , фактично проживали її власник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 вбачається, що батьком ОСОБА_4 вказаний ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_3 (а.с. 13).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний 13.07.1994 року, актовий запис № 307 (а.с. 14).

Згідно копії договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 від 14.11.2002 року вбачається, що вказану квартиру ОСОБА_4 купив у ОСОБА_9 (а.с. 15).

З копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 369 від 29.12.2000 року наданої онкологічним відділенням вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , являвся інвалідом ІІ групи з клінічним діагнозом: злоякісне новоутворення лівої легені (а.с. 16).

Згідно копії довідки про причину смерті № 66 від 12.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер по причині: центральний рак лівої легені з вростанням в легеневі судини (а.с. 17).

З копій видаткових накладних, свідоцтв про поховання, розрахунків вбачається, що лікуванням та в подальшому похованням ОСОБА_4 займався ОСОБА_2 (а.с. 18 - 22).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, лише при одночасному настанні таких обставин, як ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і перебування спадкодавця в безпорадному стані через, тяжку хворобу або каліцтво, а також доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Відповідно до ст. 1224 ЦК України, право вимоги щодо усунення від спадкування належить особі, яка сама є спадкоємцем відповідної черги, або коли її право на спадкування виникає після усунення негідного спадкоємця від спадкування.

Вказане кореспондується із роз`ясненням наданими в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, в якому зазначено, що правило абзацу другого частини третьої ст. 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Таким чином, з огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 була зобов`язана утримувати спадкодавця, оскільки спадкодавець її син, який потребував сторонньої допомоги, через те, що знаходився у безпорадному стані через тяжку хворобу та не міг самостійно забезпечити умов свого життя. В свою чергу, обов`язки щодо утримання спадкодавця виконував лише позивач ОСОБА_2 , а відповідач свідомо ухилялася від надання будь - якої допомоги хворому сину.

Отже, суд вважає, що позивачем були доведені підстави, передбачені абз. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України щодо усунення відповідача від права на спадкування, тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 1216, 1218, 1224, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. 12, 76-81, 89, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_8 , виданий 23 травня 1997 року Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_9 ) задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканку АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_10 , виданий 02 грудня 1997 року Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, ідентифікаційний номер не встановлений) від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 в м. Київ.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Буток Т. А.