УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогоза Олександр Петрович про визнання недійсним договору дарування,-

у с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогоза О.П. про визнання недійсним договору дарування.

Нормою ч. 2 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позов підписаний шляхом накладення електронного цифрового підпису представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Посоховим В.С.

Вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї документи, встановлено, що позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, як така, що підписана особою, яка не має права підпису, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

На підтвердження повноважень представника ОСОБА_1 Посохова В.С. додано копію ордеру про надання правової допомоги серії КВ № 476825.

Зі змісту вищевказаного ордеру убачається, що адвокат Посохов В.С. уповноважений на надання правової допомоги ОСОБА_1 у судах України, правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування, установах і організаціях.

Водночас, ордер не містить відомостей на підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів ОСОБА_1 у Дніпровському районному суді міста Києва, що не відповідає вимогам підпункту 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 року №36, а зазначення в ордері "у судах України" не свідчить про дотримання вимог у частині зазначення такого обов`язкового реквізиту ордеру як назва органу, у якому надається правова допомога адвокатом.

За нормою частини 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 року №36, ордер повинен містити, зокрема, назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З урахуванням викладеного, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, при цьому, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду. Якщо в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18, від 03.07.2019 у справі № 9901/939/18, у постанові Верховного Суду від 21.04.2020 у справі №910/10156/17.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно положень пункту 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищевикладене та зважаючи на те, що представником позивача - адвокатом Посоховим В.С. у доданому до позову ордері на надання правової допомоги не зазначено найменування конкретної судової установи в якій його уповноважено на надання правової допомоги, судом встановлено, що позов подано та підписано особою, яка не надала суду належні документи наявності повноважень на підписання позовної заяви та звернення з нею до Дніпровського районного суду м. Києва від імені та в інтересах позивача, що є підставою для повернення позову відповідно до положення п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 58, 60, 62, 185, 353-355 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Позову заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогоза Олександр Петрович про визнання недійсним договору дарування повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя