Ухвала

13 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 296/1033/18

провадження № 61-14137ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради про визнання факту здійснення будівництва самочинно та зобов`язання знести прибудови,

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження у зв`язку із наступним.

Пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

Заявник у касаційній скарзі просить скасувати:

1) постанову Житомирського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року у цивільній справі № 296/1033/18 та залишити в силі заочне рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 29 травня 2019 року;

2) постанову Житомирського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року у цивільній справі № 296/1033/18 та залишити в силі ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 29 травня 2019 року.

Однак у самій касаційній скарзі заначено, що касаційна скарга подається на постанови Житомирського апеляційного суду від 06 липня 2020 року та із тексту касаційної скарги вбачається, що заявник посилається на вище вказані постанови.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень за результатами перегляду заочного рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 29 травня 2019 року було прийнято постанову Житомирського апеляційного суду від 06 липня 2020 року, а за результатами перегляду ухвали Корольовського районного суду міста Житомира від 29 травня 2019 року було прийнято постанову Житомирського апеляційного суду від 06 липня 2020 року, проте в касаційній скарзі заявник просить скасувати постанови Житомирського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року, однак не порушує в касаційній скарзі питання про скасування постанов Житомирського апеляційного суду від 06 липня 2020 року.

У порушення пунктів 4 і 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не сформульовано клопотання відносно судового рішення суду, що оскаржується.

Враховуючи наведене, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу, прохальна частина якої повинна бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України, із зазначенням судових рішень, які він просить скасувати та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги та копії скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Крім цього, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру складає 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 762 грн.

Отже, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить ((1 762 грн * 0,4) * 2) * 200 % = 2 819,20 грн.

Крім цього, заявником оскаржується ухвала Корольовського районного суду міста Житомира від 29 травня 2019 року.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102 грн, то особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити 420,40 грн.

Ураховуючи вищенаведене, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 239,60 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО-899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити заявникові строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради про визнання факту здійснення будівництва самочинно та зобов`язання знести прибудови залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 12 листопада 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко