Справа № 196/999/20
№ провадження 2-о/196/147/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ГУДИМ О.М.

за участі секретаря - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона звернулася до Царичанського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням прийняти документи для призначення пенсії за віком, але отримала відмову згідно довідки від 01.09.2020 року №177/02.39-21, так як в дипломі НОМЕР_1 від 25.06.1988 року, виданому Дніпропетровським ордена Трудового Червоного Прапора медичним інститутом, маються розходження з паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 02.07.1996 року, в написанні імені заявника на російській мові, а саме: в документі російською мовою - « ОСОБА_2 », а за паспортом російською мовою - « ОСОБА_2 », а також в дипломі НОМЕР_1 від 25.06.1988 року, виданому Дніпропетровським ордена Трудового Червоного Прапора медичним інститутом, та трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_3 від 08.07.1982 року маються розходження в написанні дошлюбного прізвища заявника з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 23.05.1990 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 11.08.1990 року, а саме: в документах українською мовою - " ОСОБА_3 " та російською мовою « ОСОБА_4 », за свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу українською мовою - " ОСОБА_5 ".

Внести зміни в документи позасудовим шляхом неможливо, що і змусило її звернутися до суду.

Просить встановити факт належності їй:

- диплома НОМЕР_1 від 25.06.1988 року, виданого Дніпропетровським ордена Трудового Червоного Прапора медичним інститутом, на ім`я українською мовою - " ОСОБА_6 ", та російською мовою - " ОСОБА_6 ";

- трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_3 від 08.07.1982 року, виданої на ім`я " ОСОБА_7 ".

В судове засідання заявник не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, свої вимоги підтримує повністю.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу за його відсутності, не заперечують проти задоволення заявлених вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, приходить до таких висновків.

За ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст.13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 23.05.1990 року, актовий запис №24 (а.с.9) заявник народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, її прізвище, ім`я та по батькові зазначено українською мовою: « ОСОБА_6 ».

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 11.08.1990 року (а.с.8) прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано українською мовою: « ОСОБА_6 ». Прізвище після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 ».

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 02.07.1996 року, (а.с.4) та карткою фізичної особи - платника податків (а.с.10) відомості про заявника зазначені українською мовою: « ОСОБА_1 » та російською мовою: " ОСОБА_1 ".

У дипломі НОМЕР_1 від 25.06.1988 року, виданому Дніпропетровським ордена Трудового Червоного Прапора медичним інститутом, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначені українською мовою - " ОСОБА_6 " та російською мовою - " ОСОБА_6 ".

Також, у трудовій книжці когоспника серії УКР №2440054 від 08.07.1982 року (а.с.7) прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначені російською мовою: « ОСОБА_7 ».

Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, тому що вона не може здійснити призначення пенсії.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Таким чином, суд, з`ясувавши мету встановлення факту належності диплома та трудової книжки колгоспника, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги те, що при заповнені вищевказаних документів російською та українською мовами були допущені помилки в написанні прізвища та імені заявника внаслідок неусталеності правил і принципів міжмовного перетворення, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 263-265, 319, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заявлені вимоги ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності диплома НОМЕР_1 від 25.06.1988 року, виданого Дніпропетровським ордена Трудового Червоного Прапора медичним інститутом, на ім`я українською мовою - " ОСОБА_6 ", та російською мовою - " ОСОБА_6 "; трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_3 від 08.07.1982 року, виданої на ім`я " ОСОБА_7 ", саме заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча О.М.ГУДИМ