Провадження № 2/234/3471/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Романенко К.С.,

при секретарі Коваленко Н.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 234/12520/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 07.09.2020 року звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СКМЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі та суму середнього заробітку за час затримки.

Позов мотивує наступним. 12.02.1985 року він був прийнятий на роботу до Старокраматорського ордену Трудового Червоного Знамені Машинобудівного заводу ім. Орджонікідзе відповідно до наказу №36 від 12.02.1985 року. 20.07.2011 року ВАТ «СКМЗ» було перейменовано в ПАТ «СКМЗ». 27.04.2018 року ПАТ «СКМЗ» було перейменовано в ПрАТ «СКМЗ». 13.12.2019 року його було звільнено з ПрАТ «СКМЗ» відповідно до наказу №75 від 13.12.2019 року у зв`язку з виходом на пенсію відповідно до ст. 38 КЗпП України. При звільненні відповідач повернув трудову книжку, однак не виплатив заборгованість по заробітній платі загальною сумою 3822,84 грн, що стало підставою звернення до суду з позовною заявою.

Судовий розгляд було призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а розгляд справи просить провести за його відсутності. Представник відповідача до зали суду не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник ПрАТ «СКМЗ» Горлаковська Т.І. 21.09.2020 року надала до суду письмові пояснення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути цивільну справу на підставі наявних матеріалів справи та постановити рішення.

Дослідивши та всебічно проаналізував обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

12.02.1985 року він був прийнятий на роботу до Старокраматорського ордену Трудового Червоного Знамені Машинобудівного заводу ім. Орджонікідзе відповідно до наказу №36 від 12.02.1985 року. 13.12.2019 року його було звільнено з ПрАТ «СКМЗ» відповідно до наказу №75 від 13.12.2019 року у зв`язку з виходом на пенсію відповідно до ст. 38 КЗпП України. Відповідно до довідки №656 від 27.08.2020 року у ПрАТ «СКМЗ» наявна заборгованість перед ОСОБА_1 за грудень 2019 року в розмірі 3822,84 грн., яка не виплачена позивачу до дня судового розгляду.

Положеннями ст.43 Конституції України гарантоване право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпПУ заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За положеннями ст. 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Частиною 5 ст. 97 КЗпП передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Як закріплено ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а також ст. 115 КЗпП України, - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст.116 КЗпП України виплата всіх сум належних працівнику від підприємства сум провадиться в день звільнення, а в разі відсутності працівника в день звільнення - не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Статтею 116 цього Кодексу встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно довідки ПрАТ «СКМЗ» про заборгованість по заробітній платі № 656 від 27.08.2020 року позивачу ОСОБА_1 не виплачена заробітна плата за грудень 2019 року в сумі 3822,84 гривень. Наявність та розмір заборгованості по зарплаті сторонами не оспорюється, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

В частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 117 КЗпП України передбачений прямий обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Отже, не проведення розрахунку з працівником у зазначені строки в свою чергу є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Ст. 27 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п. 21 Постанови Пленуму ВСУ N 13 від 24.12.1999 року при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (з наступними змінами і доповненнями), далі - Порядок. Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії.

Згідно з п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Розрахунковим періодом для обчислення середньої заробітної плати позивача буде період з 14.12.2019 року (наступний день після звільнення) - по 07.10.2020 року. (день винесення рішення).

Згідно довідки від 27.08.2020 року, середньоденна заробітна плата позивача ОСОБА_1 становить 396,4 гривень, а після утримання податків та зборів 319,1 гривень.

Суд вважає, що розрахунок середнього заробітку необхідно проводити саме із суми середньоденної заробітної плати, а саме 396,4 гривень (без утримання податків та зборів), виходячи з наступного.

Згідно з абз.5 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Постанови Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Окрім того, у постанові у справі № 359/10023/16-ц від 18.07.2018 року, Верховний Суд виклав правову позицію щодо утримання прибуткового податку із визначених судом сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника. Відповідно до вказаної позиції - системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Таким чином, сума середньоденної заробітної плати позивача для розрахунку середнього заробітку складає 396,4 гривень.

При розрахунку кількості робочих днів за період з 14.12.2019 року по 07.10.2020 року, суд виходить з наступного.

В зв`язку з введенням на території України карантинних норм, на ПрАТ «СКМЗ» запроваджено особливий режим роботи. До початку введення карантину, тобто до 12.03.2020 року кількість робочих днів у березні 6, у квітні 0, на травень 2020 року наказом № 49 від 02.03.2020 року додаткові неоплачувані дні встановлені на 04.05.2020р. 08.05.2020р., а також з 12.05.2020р. по 15.05.2020р. Відповідно до наказу № 59А від 18.03.2020 року та постанови № 2 від 18.03.2020 року на період часу з 18.05.2020 року по 18.07.2020 року встановлено робочий тиждень з двома робочими днями. Відповідно до наказу № 134 від 30.06.2020р. на весь період дії карантину також встановлений неповний робочий тиждень по 16 робочих часів на тиждень, тобто 2 робочих дні.

Так, за період з 14.12.2019 року по 31.12.2019 року 11 робочих днів , у січні 2020 року 13 робочих днів, у лютому 2020 року 20 робочих днів , у березні 2020 року 6 робочих днів , у квітні 2020 року 0 робочих днів, у травні 2020 року 6 робочих днів, у червні 2020 року 8 робочих днів, у липні 2020 року 10 робочих днів, у серпні 2020 року 8 робочих днів , у вересні 2020 року буде 8 робочих днів. Разом за вказаний період 90 робочих днів.

Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні розраховується наступним чином = 396,4 гривень (середньоденна заробітна плата) * 90 днів (затримки розрахунку при звільненні) = 35676 гривень.

Згідно проведеного судом розрахунку позивачу підлягає виплаті середній заробіток за період з 14.12.2019 року по 07.10.2020 року в сумі 35676 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на відповідача в розмірі 840,80 гривень у зв`язку із задоволенням позовних вимог про стягнення заборгованості, 840,80 гривень у зв`язку із задоволенням позовних вимог про стягнення середнього заробітку, загальною сумою 1681,6 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 38, 44, 47, 97, 116, 117, 235 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», ст.ст. 2, 12, 13, 17, 19, 23, 76-81, 83, 89, 113, 141, 178, 191, 209, 223, 235, 258-259, 263-265, 280- 289, 352, 354- 355 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі у сумі 3822,84 грн. (три тисячі вісімсот двадцять дві гривня 84 копійки).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 35676 гривень 00 копійок (тридцять п`ять тисяч шістсот сімдесят шість гривень) без урахування обов`язкових податків та зборів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь Держави в особі Державної судової адміністрації України, (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UА0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 1681,6 гривень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення про присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати підлягає негайному виконанню, в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Краматорського міського суду К. С. Романенко