Справа № 212/4454/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання Яцик А.Д., розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2020 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.
Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 правом подання відзиву на позов не скористалась.
Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , 05.05.2017 року, о 18.30 годині, керуючи транспортним засобом, марки «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Лисяка в бік вулиці Армавірська м. Кривого Рогу, наближаючись до перехрестя рівноправних доріг по вулиці Лисяка та Армавірська не надала дорогу транспортному засобу марки «Део Ланос» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що наближався праворуч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.05.2017 р. у справі № 212/2851/17 ОСОБА_1 визнано винною у порушенні Правил дорожнього руху України, що призвели до вказаної дорожньо-транспортної пригоди, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. (а.с. 5-6).
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З матеріалів справи також встановлено, що станом на момент скоєння ДТП 05.05.2017 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як водія транспортного засобу «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 застрахована не була. (а.с.12)
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Део Ланос» номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 на праві власності. (а.с. 10).
16.05.2017 року ОСОБА_2 , що керував автомобілем «Део Ланос» номерний знак НОМЕР_2 подав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 05.05.2017 року (а.с.7).
06.06.2017 року ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталась 05.05.2017 року за участю транспортного засобу «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «Део Ланос» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Належне відшкодування просив здійснити шляхом перерахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_2 у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 26).
Наказом позивача № 9069 від 04.10.2017 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» вирішено виплатити ОСОБА_2 як потерпілій особі шкоду, заподіяну в результаті ДТП в розмірі 5533,94 грн. (а.с.30).
Здійснення вказаної виплати підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 1260211 від 05.10.2017 року, на вказану суму (а.с.33).
Наказом позивача № 3903 від 25.04.2018 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» вирішено виплатити ОСОБА_2 як потерпілій особі шкоду, заподіяну в результаті ДТП в розмірі 5533,94 грн. (а.с.32).
Здійснення вказаної виплати підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 904125 від 26.04.2018 року, на вказану суму (а.с.33).
Позивач зазначає, завдана шкода відповідачем відшкодована не була та матеріали справи не містять доказів протилежного, у зв`язку з чим відбулось звернення з даним позовом до суду.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 2 ст. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Як передбачено в ст. 39.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.
Згідно з п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
У відповідності до п. 41.4 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.
Відповідно до ч.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Нормами статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача суми витрат, понесених позивачем на збір документів в розмірі 1300 грн., суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на законі.
Так, ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено виключний перелік витрат, пов`язаних з пошкодженням транспортного засобу, які підлягають відшкодуванню, де відсутні витрати, пов`язані зі збором МТСБУ документів.
При цьому, витрати, пов`язані із розглядом справи в суді, визначені ч.3 ст.133 ЦПК України, складаються з витрат на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Таким чином, законом не передбачено можливості відшкодування за рахунок відповідача витрат, пов`язаних із збором позивачем документів, тому в задоволенні цій частини вимог слід відмовити.
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2102 грн.
На підставі ст. ст. 1187, 1191 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268,280, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу грошові кошти в розмірі 11 067 (одинадцять тисяч шістдесят сім) гривень 88 копійок, а також судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено і підписано без його проголошення 06 жовтня 2020 року.
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 08.10.2020 року.
Суддя: М.Д. Власенко