ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/350/20 р.
2/622/279/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Шабас О.С.,

за участю секретаря Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Золочівської селищної ради (, адреса: 62203, Харківська область, Золочівський район, смт Золочів, вул. Центральна,13 А), третя особа на стороні відповідача - Золочівська районна державна адміністрація Харківської області (, 62203, Харківська область, Золочівський район, смт Золочів, пл. Слобожанська, буд.5), про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2020 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій з урахуванням уточнення від 02.07.2020 року просить визнати за ним, як за колишнім членом ВАТ «Конгресівське» право на земельну частку (пай) розміром 5,17 умовних кадастрових гектарів за рахунок нерозподілених, не витребуваних земельних часток (паїв) ВАТ «Конгресівське», земель резерву або запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області; стягнути судові витрати на користь позивача.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 06 грудня 1997 року він був членом ВАТ «Конгресівське» Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області, однак сертифікат на право на земельну частку (пай) йому видано не було. Про те, що його право порушене він дізнався з листа Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 31.01.2020 року, куди він звернувся за наданням юридичної консультації 20.01.2020 року, та згідно якого йому було повідомлено, що він має право на отримання паю, незалежно від того чи був він включений до списку доданого до державного акту чи ні. Так, на момент видачі державного акту на право колективної власності на землю серії 1-ХР № 000158 від 28.07.2000 року ОСОБА_1 з невідомих причн не було включено до списку громадян, який додається до Державного акту, та йому не було видано сертифікат про право на земельну частку (пай), оскільки на час паювання землі він був членом вказаного КСП. Тому в даний час позивач змушений звернутися до суду, оскільки його право не визнається і він не може розпорядитися своєю власністю.

Ухвалою судді ОСОБА_2 від 23.04.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Шабас О.С. від 02.07.2020 року справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 31.07.2020 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник за ордером серії АХ №1017956 від 30.06.2020 року адвокат Чернишова О.Ю. не з`явилися, завчасно від представника позивача через канцелярію суду надійшла письмова заява з проханням справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримала в частині визнання права на земельну частку (пай), позовну вимогу про стягнення судового збору з відповідача залишити без розгляду. Одночасно зауважила, що строк позовної давності за позовом ОСОБА_1 не пропущений, оскільки про порушення свого права позивач дізнався нещодавно з офіційних листів, а раніше думав, що право не порушено, що у зв`язку з відсутністю його прізвища у списку він права на пай не має. Також на момент розпаювання землі на 2000 рік він був членом та працівником ВАТ «Когресівське».

Представник відповідача Золочівський селищний голова Канівець Л.В. в судове засідання також не з`явився, завчасно подав через канцелярію суду письмовий відзив, в якому просив розглянути справу за відсутності їх представника; відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним як за колишнім членом ВАТ «Конгресівське» права на земельну частку (пай) в розмірі 5.17 умовних кадастрових гектрів з земель сільськогосподарського призначення Золочівської селищної ради; відмовити у стягненні судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань з Золочівської селищної ради на користь ОСОБА_1 , оскільки останнім не надано доказів на підтвердження того, що він при розпаюванні земель ВАТ «Конгресівське» був його членом, оскільки відсутній відповідний запис у трудовій книжці голгоспника ОСОБА_1 та витяг з протоколу засідання правління сільськогосподарського підприємства про прийняття особи в його члени. При цьому державний акт ВАТ «Конгресівське» було отримано 28.07.2000 року року. На думку представника відповідача, оскільки ОСОБА_1 на час розпаювання землі ВАТ «Конгресівське» на являвся членом вказаного підприємства, його не було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), а тому він не має вказаного права. Крім того позовна давність за вимогами про визнання права на земельну частку (пай) повинна обчислюватися з часу виготовлення державного акту на право колективної власності на землю з 28.07.2000 року. Позивач не звертався до суду за захистом своїх прав протягом 20 років, ним не надано поважних причин пропуску строку позовної давності, а тому представник відповідача вважає, що ним пропущено трирічний строк позовної давності, встановлений ЦК УРСР 1963 року. Обставини, через які позивач був вимушений звернутися до суду за захистом свого права виникли незалежно від волі відповідача та не з його вини, у зв`язку з чим представник відповідача вважав необґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача судових витрат.

Представник третьої особи голова Золочівської районної державної адміністрації Харківської області Гамбарашвілі Т.Т. також завчасно подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що дійсно 20.01.2020 року до адміністрації надійшов запит ОСОБА_1 щодо його права на отримання сертифікату на земельну частку (пай), відповідь на який адміністрацією було надано 31.01.2020 року. Одночасно зауважив, що 01.01.2019 року набрав чинності Закон України від 10.07.2018 року №2498-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Українпи щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», за яким повноваження щодо виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості власникам земельних часток (паїв), якими були наділені районні державні адміністрації, передано іншим органам сільським, селищним, міським радам.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_2 року від 01.09.1978 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що останній з 30.06.1995 року був прийняти йна роботу до Конгречівського цукрового комбінату трактористом-машиністом3 класа відділу ім. Крупської на підставі наказу №291-к від 13.07.1995 року; 06.09.1995 рокупереведений у цех механізації цукрозаводу машиністом БУМа по 4 розряду на підстав наказу №354-к від 05.09.1995 року; 22.12.1995 року переведений слюсарем-ремонтником цеху механізації на підставі наказу №461к від 25.12.1995 року; 25.05.1996 року звільнений у зв`язку з призивом на військову службу ст.. 36 п. 3 КЗпП України на підставі наказу № 210 к від 17.06.1996 року; 06.12.1997 року був прийнятий на роботу до ВАТ «Конгресівське» водієм ІІІ класу, на підставі наказ № 310 от від 16.12.1997 року, 25.11.2001 року звільнений з роботи за власним бажанням, на підставі наказу № 29 от від 25.11.2001 року.

Наказом начальника регіонального відділення по Харківській області Фонду державного майна України Ковальової Л.Р. від 11.01.1997 року № 23п створено відкрите акціонерне товариство «Конгресівське» шляхом перетворення державного підприємства бурягорадгоспу «Конгресівський» у відкрите акціонерне товариство (ВАТ). Цього ж дня начальником регіонального відділення по Харківській області Фонду державного майна України Ковальовою Л.Р. затверджено Статут ВАТ «Конгресівське».

Так, згідно абз. 2 п.п. 4.1 п. 4 Статуту ВАТ «Конгресівське» акціонерами товариства можуть бути державні органи приватизації, а також фізичні та юридичні особи, які набули права власності на акції товариства в процесі приватизації, випуску нових акцій та на вторинному ринку цінних паперів

Згідно п.п. 4.2.1. п. 4 Статуту ВАТ «Конгресівське» усі акціонери Товариства повинні бути занесені до книги реєстрації акцій товариства.

Розпорядженням голови районної державної адмінісрації Харківської області Сердюка М.К. від 16.01.1997 року № 16 зареєстровано Статут відкритого акціонерного товариства «Конгресівське».

З Державного акту на право колективної власності на землю серії І-ХР № 000158 від 28.07.2000 року, виданого Олександрівською сільською радою народних депутатів Золочівського району Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 21, відповідно до рішення виконавчого комітету Олександрівської сільської ради народних депутатів від 11 січня 2000 року відкритому акціонерному товариству «Конгресівське» Олександрівської сільської ради, с. Олександрівка Золочівського району, передано у колективну власність 1982,0 гектарів землі в межах згідно з планом для виробництва сільськогосподарської продукції. У додатку 1 до Державного акту списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства ОСОБА_1 не зазначений.

21.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся з інформаційним запитом до Золочівської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просив надати йому відомості про: дату отримання ВАТ «Конгресівське» державного акту на на право колективної власності на землю, та чи був він включений до списку-додатку до вказаного акту, якщо ні з яких причин не включений? Чи був виготовлений на його ім`я сертифікат на право на земельну частку (пай), якщо ні, - з яких причин? Водночас просив повідомити про розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах (в розмірі сільгоспугідь, що складають пай), а також про вартість земельної частки (паю) по вказаному підприємству, на момент розпаювання.

З листа першого заступника голови Золочівської районної державної адміністрації Реви Ю. від 31.01.2020 року та листа начальника відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Трофімова В. від 27.01.2020 року №56/112-20 Державний акт на право колективної власності на землю ВАТ «Конгресівське» Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області серії НОМЕР_3 був зареєстрований та виданий 28 липня 2000 року. До списку громадян, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю ВАТ «Конгресівське», ОСОБА_1 не був включений. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_1 не виготовлявся. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах у розмірі сільгоспугідь, що складають пай, складає: рілля - 4,81, сіножаті - 0,15, пасовище - 0,2, багаторічні насадження - 0,005. Вартість земельної частки (паю) загальною площею 5,17 в умовних кадастрових гектарах на момент розпаювання становить 21004,00 грн.

З листа начальника архівного відділу Золочівської райдержадміністрації Харківської області Борох Н. від 20.05.2020 року № 01-53/103 архівним відділом було надано розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації від 16 січня 1997 року №16 «Про реєстрацію Статуту відкритого акціонерного товариства «Конгресівське». Та повідомлено, що для підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 Адвокатський запит направлено до Відділу трудового архіву Золочівської селищної ради.

З архівної довідки Золочівської селищної ради від 22.05.2020 № 02-20/2052 в архівному фонді «Конгресівський цукровий комбінат» в книзі наказів директора з особового складу Конгресівського цукрового комбінату за 1996 рік значиться ОСОБА_1 звільненим з Конгресівського цукрового комбінату з 25 травня 1996 року (наказ № 210-к від 17 червня 1996 року). Так, згідно наказу директора Конгресівського цукркомбінату ОСОБА_3 № 210-к від 17 червня 1996 року слюсаря цеху механізації ОСОБА_1 з 25.05.1996 року звільнено у зв`язку з призовом на військову службу у відповідності до ст. 36 п. 3 КЗпП України.

З довідки начальника архівного відділу Золочівської райдержадміністрації Харківської області Борох Н. від 03.07.2020 року №01-53/142 в архівному фонді Конгресівський цукровий комбінат Статут Конгресівського цукрового комбінату, книги реєстрації акціонерів ВАТ «Конгресівське», протоколи, що підтверджують членство працівників комбінату, в тому числі ОСОБА_1 відсутні.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Земельного Кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у тимчасове користування, у тому числі на умовах оренди.

Право підприємства на земельну ділянку зберігається при входженні його до складу агропромислових об`єднань, комбінатів, агрофірм та інших формувань.

Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України, Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Члену підприємства, який побажав вийти з його складу, земельна ділянка надається із земель сільськогосподарських угідь підприємства, придатних для сільськогосподарського виробництва, в частині, що припадає на одного члена підприємства.

Розподіл земель колективної власності підприємства здійснюється відповідно до Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності. Стаття 1 вказаного Закону перелічені особи, які мають право на земельну частку (пай). Так право на земельну частку (пай) мають в том числі: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Стаття 2 цього закону, визначає документи, що посвідчують право на земельну частку (пай). Так основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Стаття 3 цього ж закону, перелічує підстави для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв).

Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Стаття 5 цього ж Закону встановлює, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) в тому числі: розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

Стаття 13 регламентує питання використання нерозподілених та не витребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв). Так нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.

У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

За позовом власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцю у разі пропуску строку для оформлення права власності на земельну ділянку з поважної причини суд може визначити додатковий строк, достатній для такого оформлення. У разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель).

Стаття 19 Земельного Кодексу України перелічує категорії земель.

1. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

2. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Стаття 12 Земельного Кодексу України перелічує повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин

Так до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить в тому числі:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать:

1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону;

2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Стаття 25 того ж кодексу передбачає, приватизація земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій

1. При приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

2. Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.

3. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно.

4. Площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарського призначення, водний фонд, резервний фонд).

5. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

6. Громадянам України із числа депортованих осіб, які поселилися в сільській місцевості, державою забезпечується безкоштовна передача у власність землі сільськогосподарського призначення в розмірі земельного паю, визначеного для цієї місцевості, за рахунок земель запасу та резервного фонду в разі їх наявності.

Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004р. сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям " має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Так, судом було встановлено, що строк позовної давності на звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) позивачем не пропущено, оскільки він дізнався про порушення його права лише з листа Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 31.08.2020 року.

За таких обставин суд доходить висновку, що позивач ОСОБА_1 до розпаювання земель колективної власності був прийнятий до членів ВАТ «Конгресівське», де пропрацював до 25.11.2001 року, при цьому він працював у товаристві та був його членом на момент передачі землі у колективну власність у 2000 році та видачі 28.07.2000 року державного акту на право колективної власності ВАТ «Конгресівське», в зв`язку з чим набув право на земельну частку (пай) у відповідному розмірі площею 5,17 га з дня видачі цього акта відповідно до положень ст.1-3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Враховуючи, що в даний час передача земельних ділянок у власність громадян на території сіл, селищ, міст відноситься до повноважень відповідних рад, земельна ділянка ОСОБА_1 , відповідно до положень ст.ст. 12, 19, 25 Земельного Кодексу України, ст.ст.5, 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» має бути виділена з земель резерву або запасу комунальної власності Золочівської селищної ради Харківської області.

Суд також вважає переконливими доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 дізнався про порушення його права лише 31.01.2020 року, в зв`язку з чим встановлений законом строк загальної позовної давності ним не пропущено.

Керуючись наведеними положеннями матеріального закону та ст., ст. 12,13,76,81,209,211,247,258,264,265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за колишнім членом ВАТ «Конгресівське» право на земельну частку (пай) в розмірі 5,17 умовних кадастрових гектарів, з земель резерву або запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності Золочівської селищної ради Харківської області.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. С.Шабас