Справа № 191/394/20
Провадження № 2/191/132/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка постійно проживала та була зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина, окрім іншого майна, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належного їй на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, що також підтверджується технічним паспортом житлового будинку, довідкою КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації». За життя ОСОБА_2 заповіту не склала. Позиває є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування першої черги за законом. Але, звернувшись до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів, підтверджуючих право власності на вищевказаний житловий будинок за сподкодавцем. Позивач звернувся до КП «СМБТІ» з вимогою про видачу дубліката документа, але йому було відмовлено, оскільки на сьогоднішній день право власності реєструється лише в електронному вигляді в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за заявою власника, а оскільки власник помер, питання оформлення права власності можливе лише в судовому порядку. Вказаним підприємством ОСОБА_1 видано лише ксерокопію свідоцтва про право особистої власності спадкодавця на вищевказаний будинок. В зв`язку із викладеним, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

До початку проведення відкритого підготовчого судового засіданні представником позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , суду надано заяву про підтримання заявленої вимоги та розгляд справи без їх участі.

Відповідачем, в особі голови Раївської сільської ради Мартиненко Ю., до початку проведення підготовчого судового засідання, надано заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 08 січня 2014 року виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 (а.с.9).

Судом встановлено, що спадкодавцем ОСОБА_2 отримано право власності на нерухоме майно житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, зареєстрованого 17 грудня 1992 року в Синельниківському бюро технічної інвентаризації та записаного в реєстрову книгу №66 за реєстровим №81 (а.с.14).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається із наданої суду копії спадкової справи №203/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини звернувся її син ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно довідки виконавчого комітету Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 18.10.2018 року №1571, встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіту ОСОБА_2 не складала (а.с.13).

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , спадкоємцем першої черги за законом є її син ОСОБА_1 , що підтверджено наданою суду повторно виданою копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Однак, постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 04.12.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із ненаданням правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на вказане майно за померлою ОСОБА_2 (а.с.8).

З наданих суду матеріалів справи вбачається, що спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, зареєстрованого 17 грудня 1992 року в Синельниківському бюро технічної інвентаризації та записаного в реєстрову книгу №66 за реєстровим №81, належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що спадкове майно належало спадкодавцеві ОСОБА_2 на відповідній правовій підставі, тому позовні вимоги спадкоємця-позивача першої черги в порядку спадкування за законом ОСОБА_1 , підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ст. 1223, ст. 1261, ч. 5 ст. 1268 ЦК, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, суд,-

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із:

1. А-1 житлового будинку;

2. а-1 прибудови;

3. Б сараю;

4. В погребу;

5. Д літньої кухні;

6. д прибудови до літньої кухні;

7. Е, Ж сараю;

8.№1-2 хвіртки, воріт, огорожі, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: А. В. Твердохліб