Провадження №2-н/447/142/20
Справа №447/2371/20
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

13.10.2020 року Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Бачун О.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду 04.09.2020 року з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали заяви прихожу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 167 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до статті 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Суд, на виконання вимог частини 5 статті 165 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Львівській області від 13.10.2020 року, фізична особа - боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у видачі судового наказу необхідно відмовити, оскільки заява не підсудна Миколаївському районному суду Львівської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи наведене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу за даною заявою.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 163,165 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" у видачі судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення причин, що стали підставою для прийняття відповідного рішення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Бачун О. І.