РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020

м.Харків

Справа № 639/2222/20

провадження 2-п/639/30/20

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Міжиріцької А.В.

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач- ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.10.2003, посилаючись на те, що відповідач у березні 2019 виїхала за межі України на заробітки, проживає в Катарі та повертатись не збирається, повідомила про своє бажання розлучитися, тому як має іншого чоловіка. Позивач зазначає, що дружина не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має таку матеріальну можливість, не піклується про них, працює викладачем у приватній школі, отримує заробітну плату понад 3000 доларів. З урахуванням оплати всього необхідного для розвитку дитини, придбання продуктів, одягу, витрат на різні гуртки, які відвідує син і дочка , просить щомісяця стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повнолітнього віку

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала письмові пояснення та відзив на позов, в якому посилається на те, що вона дійсно проживає в Катарі, її матеріальне становище скрутне, тому як мається заборгованість по заробітній платі через банкрутство компанії роботодавця, знайти роботу, яка б забезпечувала мінімальні потреби, не має можливості, тому не може погасити борги та виїхати до України , дохід відсутній і знайти кошти для оплати аліментів, навіть у мінімальному розмірі , проблематично. Разом з тим, стверджує, що вона регулярно та постійно щомісяця здійснювала грошові перекази для дітей, дочка на даний час навчається в Польщі і разом з батьком не мешкає, що виключає оплату аліментів. Крім того, позивач працює, отримує заробітну плата близько 14000 грн. та проживає в квартирі, що придбана в період шлюбу і повинен приймати участь у витратах, необхідних для виховання дітей .Зазначає, що має захворювання, вимушена приймати ліки . Згодна з визначенням аліментів на користь сина, але не більше 1200 грн. з моменту винесення рішення. Проти розірвання шлюбу не заперечує.( а.с. 89-90,97-98).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.06.2020 позовні вимоги позивача задоволено, розірвано зареєстрований між сторонами шлюб, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі-10000 щомісячно ( а.с. 46-49).

За заявою відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.09.2020 заочне рішення скасовано ( а.с. 82-83).

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2003, мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини , спільного господарства не ведуть, разом не проживають, у березні 2019 відповідач виїхала до Держави ОСОБА_5 , постійно мешкає в м. Доха, за твердженнями позивача повертатись не збирається, має іншого чоловіка.Ці обставини відповідачем не спростовані.

Сторонинаполягають на розірванні шлюбу, вважають, що їх сім`я розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сім`ї неможливі, збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Положеннями частини 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, щовідносини між подружжям фактично вичерпані, відновлювати сімейні стосунки сторони намірів не мають, заперечують проти подальшого збереження сім`ї.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з березня 2019 проживають з батьком ОСОБА_1 та повністю знаходяться на його утриманні.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що дружина працює викладачем у приватній школі , а також в іншому навчальному закладі, її заробітна плата з вересня 2019 складає 3000 доларів США, матеріальну допомогу дітям не надає, перевела кошти на день народження доньки та двічі у 2019 на ліки для дитини. Крім того, після ухвалення рішення про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, відповідач двічі перерахувала кошти у липні 2020 та серпні 2020 -450 ріалів ( екв. 3490 грн.) і 900 ріалів ( екв. 6980 грн.) відповідно, що свідчить про те, що вона має заробіток, знімає житло за 2300 катарських ріалів ( екв.17840 грн.).З вересня 2020 дочка ОСОБА_3 , 2008 року народження навчається у Польщі, жодного разу відповідач їй не переказувала грошових коштів на картку, тоді як позивач оплачує її навчання, проживання, витрачаючи понад 8000 грн. Позивач стверджує також, що ОСОБА_2 не потребує постійного лікування та вживання ліків при її захворюванні, їй призначалось лише періодичне спостереження та огляд. Пропонував відповідачу купити для неї квітки для повернення в Україну, але вона категорично відмовилась і намірів повертатись не має.

Згідно принципів Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її розвитку, освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Системний аналіз норм права, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини.

За положеннями частин першої - третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошевій і (або) натуральній формі, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в натурі від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з вимогами частин 4-5 статті 181 СК України у разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо після виконання аліментних зобов`язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством.

Відповідно до Порядку стягнення аліментів на дитину у разі виїзду одного з батьків для постійного проживання в іноземній державі, з якою не укладено договір про надання правової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2002 року №1203, у разі виїзду одного з батьків, який є громадянином України, для постійного проживання в іноземній державі, з якою не укладено договір про надання правової допомоги, він повинен виконати аліментні зобов`язання з утримання дитини (дітей) до досягнення нею повноліття (аліментні зобов`язання).

З метою запобігання ухиленню батьків від утримання дітей до їх повноліття шляхом сплати аліментів особа, яка виїжджає для постійного проживання за кордоном, разом із заявою про видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон або оформлення відповідної сторінки у паспорті подає до паспортної служби органу внутрішніх справ за місцем постійного проживання в Україні у разі наявності дитини (дітей), що залишається в Україні, договір про виплату аліментів, або нотаріально засвідчену заяву про відсутність у одержувача аліментів вимог щодо стягнення аліментних платежів, або копію рішення суду про виплату аліментів.

До моменту одержання паспорта зазначена особа повинна подати до відповідного органу внутрішніх справ за місцем постійного проживання в Україні документ, що підтверджує виконання аліментних зобов`язань, - нотаріально засвідчену заяву про відсутність у одержувачів аліментів вимог щодо стягнення аліментних платежів (якщо така заява не подавалася при поданні заяви про видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон) або нотаріально засвідчену копію постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження (якщо стягнення аліментів проводилося за рішенням суду).

У разі невиконання аліментних зобов`язань на момент одержання паспорта до особи, що виїжджає для постійного проживання за кордоном, застосовуються обмеження, передбачені законодавством.

Особа, що виїхала за межі України для тимчасового перебування і має в Україні неповнолітню дитину (дітей), у разі порушення клопотання про залишення для постійного проживання за кордоном подає до дипломатичного представництва або консульської установи України за кордоном такі ж документи, як і при подачі заяви про видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон . У разі наявності неврегульованих аліментних зобов`язань керівник дипломатичного представництва або консульської установи України за кордоном приймає рішення про відмову в задоволенні клопотання до усунення обставин, які цьому перешкоджають.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у АДРЕСА_1 , з березня 2019 проживає в Державі Катар.

Відомості про те, на яких правових підставах ОСОБА_2 проживає в Державі Катар, в матеріалах справи відсутні. Не надано також належних доказів щодо виїзду ОСОБА_2 для постійного проживання за межі України, оскільки вона є громадянином України та зареєстрована в Україні. Отже, встановлено факт тимчасового проживання відповідача за кордоном.

За вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 перебуває в Державі Катар. За офіційною інформацією, середня заробітна плата в Державі Катар у 2020 році складає 4 000 доларів (14 600 QAR), мінімальна заробітна плата - 206,044 доларів (750 QAR ).

Відповідачем, на підтвердження своїх витрат, надано договір оренди жилого приміщення в м.Доха, де встановлена орендна плата 2300 катарських ріалів ( екв. 17840 грн.). Відомостей про те, що відповідач не працює, не має заробітку, доходу, суду не представлено .При цьому, як зазначає відповідач , вона несе витрати на лікування, проживання, харчування, допомагає своїм батькам, які проживають в Росії, після ухвалення рішення переказом направила у липні 2020 та серпні 2020 - 450 ріалів ( екв. 3490 грн.) і 900 ріалів( екв. 6980 грн.) , хоча і вказала про сплату аліментів наперед за 4,5 місяців, що спростовує її доводи та підтверджує наявність у неї роботи та доходу.

Посилання відповідача на те, що неповнолітня донька навчається у Польщі, з позивачем не проживає, тому на користь позивача не можуть бути стягнути аліменти за її утримання, суд вважає хибними, тому як навчання та проживання, задоволення необхідних потреб дитини, потребують коштів, які несе ОСОБА_1 . Доказів того, що відповідач матеріально забезпечує дитину або перераховує їй на картку кошти, не надано. Крім того, влаштування дитини до навчального або іншого закладу не припиняє , згідно зі змісту ст. 193 СК України, стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина.

Доводи ОСОБА_2 про те, що батько дітей працює на декількох роботах, отримує понад 14000 грн. доходу та повинен приймати участь у витратах, необхідних для виховання дітей, не виключає стягнення аліментів з матері дітей, оскільки мати та батько несуть рівні обов`язки щодо дитини.

Оцінивши надані сторонами докази, дослідивши фактичні обставини справи, суд вважає за можливе виходячи із стану здоров`я та матеріального становища дітей і платника аліментів, стягнути на утримання кожної дитини по 3000 грн. щомісячно.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації відповідно до закону.

За правилами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з вимогами ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 жовтня 2003 міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції під актовим записом № 2057- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі- 6000 (шість тисяч) грн. , тобто по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13 квітня 2020 до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Ршення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 ).

СУДДЯ -