Провадження № 2/235/862/20
Справа № 235/2827/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря Овчаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ АЛЬЯНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ АЛЬЯНС» (далі ТОВ «ПРАЙМ АЛЬЯНС») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка здана на пошту 16 квітня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № R6В, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 207 200,00 грн зі строком повернення кредитних коштів до 14.02.2019р. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 20,00% річних (п3.3.1 Кредитного договору).

Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується меморіальним ордером № 32239 від 14.02.2020р..

В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів (п.3.8 Кредитного договору) відповідачем було укладено договір поруки та договір застави, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб автомобіль марки Ford, модель Kuga Titanium, тип легковий універсал, 2011 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер- НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕВ № 1 м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 10.02.2012р., та відповідно до Договору застави транспортного засобу № 6В від 14 лютого 2020р., посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Тупицькою Ю.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 152.

14 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 16/2012-86 від 14.06.2012р., у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 97 900,00 грн зі строком повернення кредитних коштів до 13 червня 2019 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних (п.3.3.1 Кредитного договору).

Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується меморіальним ордером № 32682 від 14.06.2012р.

14 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 як майновим поручителем за виконання зобов`язань ОСОБА_1 було укладено Договір застави № 16з/2012-86 від 14 червня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального кругу Тупицькою Ю.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 516.

Відповідно до п.1.1 Договору застави ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором у повному обсязі, зокрема, щодо повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, комісій, неустойки, будь-яких інших платежів та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором, передає заставодержателю в заставу рухоме майно транспортний засіб, зазначений в розділі «Визначення термінів» цього договору, а саме автотранспортний засіб: автомобіль марки Ford, модель - Fiesta, тип легковий хетчбек, 2012 року випуску, колір червоний, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , що належить заставодавцю/відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , виданого ВРЕВ № 1 м. Донецьк, УДАІ МВСУ в Донецькій області 13.06.2012р.

Згідно п.5.2.4 Кредитного договору № 1 та Кредитного договору № 2 у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за цим договором банк має право без отримання додаткової письмової згоди позичальника за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобов`язань позичальника за цим договором, у тому числі звернути стягнення на заставне майно за договорами забезпечення у будь-який спосіб та/або одержати відшкодування з майна позичальника, та/або звернутися до поручителів/майнових поручителів/гарантів та/або звернутися до колекторського агентства, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договорів забезпечення.

22 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № 1 та кредитним договором № 2. Відповідно до п.3.1.1 вказаного договору відступлення права вимоги відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед первісним кредитором. Згідно п.1.1.4 договору відступки заборгованість невиконані боржником грошові зобов`язання перед первісним кредитором в частині залишку суми заборгованості відповідно до умов грошового договору станом на день підписання сторонами цього договору. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (п.п.3.3.3 Договору).

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019р., відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором № R6В від 14.02.2012р. та Кредитним договором від 16/2012-86 від 14.06.2012р.

Станом на теперішній час позичальник не виконав умови договору ні первісному кредитору, ні новому.

Згідно умов Кредитного договору № 1 позичальник зобов`язався повертати кредит з процентами періодичними платежами впродовж 84 місяців до 14 лютого 2019 року включно. Згідно умов Кредитного договору № 2 позичальник зобов`язався повертати кредит з процентами періодичними платежами впродовж 84 місяців до 13 червня 2019 року включно.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням зобов`язань ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів за кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «ФК «Прайм Альянс» утворилась заборгованість у розмірі 241 548,17 грн, а саме заборгованість за Кредитним договором № 1, яка з урахуванням 3% річних та індексу інфляції складає 179 033,93 грн, заборгованість за Кредитним договором № 2, яка з урахуванням 3% річних та індексу інфляції складає 62 514,24 грн (а.с.2-5 т.1).

У встановлений судом строк відповідач надав відзив, в якому зазначив, що в копії Договору відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зп, укладеному 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», не зазначено предмет, що саме придбало ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а також ціна договору та порядок оплати (розділ 4 договору).

22 вересня 2017 року Селидівським міським судом Донецької області по цивільній справі № 242/3415/17 було витребувано від ТОВ 2ФК «Довіра та Гарантія» оригінал кредитного договору № 16/2012-86 від 14.06.2012р., укладеного між відповідачем та ПАТ «ВТБ Банк», оригінал договору застави № 16з/2012-86 від 14 червня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 та Пат «ВТБ Банк», оригінал договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22 червня 2015 року, перелік кредитних договорів, договорів заставодавців, які наведені у додатку 1 до даного договору та належним чином завірену копію, оригінал договору про відступлення права вимоги за договором застави № 220612зн від 22 червня 2015 року з додатком № 1 до нього, та належним чином завірену копію, належним чином завірену копію кредитного договору № 16/2012-86 від 14 червня 2012 року, укладеного між відповідачем та ПАТ «ВТБ Банк». Як зазначено в рішенні Селидівського міського суду Донецької області по цивільній справі № 242/3415/17 ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» так і не надало витребувані докази та в позові було відмовлено на підставі спливу строку позовної давності та ненадання документів.

Постановою Донецького апеляційного суду від 6 грудня 2018 року по справі № 242/3415/17 рішення Селидівського міського суду Донецької області було скасовано і постановлено нове рішення, яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відмовлено в позові. Дана постанова була залишена Верховним Судом без змін.

Відповідач регулярно перераховував грошові кошти ПАТ «ВТБ Банк» по кредиту № 16/2012-86 від 14.06.2012р. на загальну суму 54 800 грн.

Матеріали справи не містять належний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором, де зазначено, яким саме чином та за який період обчислені кожна зі складових вказаної позивачем загальної суми заборгованості станом на момент подання позовної заяви з урахуванням валюти кредитного зобов`язання на відповідну дату. Адже сам по собі її розрахунок на 2019 рік не є належним, достовірним та достатнім доказом існування заборгованості. Позивачем не надано доказів того, що на момент переходу до нього прав за кредитним договором на підставі договору факторингу в банк, а потім і в позивача існувало право вимоги до відповідача саме в тому обсязі та на умовах, зазначених у реєстрі заборгованостей боржників, в тому числі щодо початкових сум тіла кредиту, процентів, пені, чи перейшло право вимоги заборгованості, за якою не настав строк платежу, на час укладення договору факторингу.

З аналізу позовної заяви вбачається, що позивач ототожнює договір відступлення права вимоги як договір факторингу.

Підтвердженням відмінності договорів відступлення права вимоги та факторингу є те, що зі змісту статей 512-516 ЦК України предметом відступлення є право вимоги, без уточнення її характеру, а зі змісту статей 1077-1078 ЦК України предметом факторингу є саме грошова сума.

відповідно до розпорядження від 19.11.2013р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про внесення до Державного реєстру фінансових установ» інформація про ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» як таке, що може надавати такі фінансові послуги.

Покровськ (колишній Красноармійськ) Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась АТО у відповідності до Додатку до розпорядженням КМУ від 02.12.2015р. № 1275-р. Тобто мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитним зобов`язаннями накладається відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» з 14 квітня 2014 року і застосовується до боргових сум заборгованості за кредитним договором, які виникли після 14 квітня 2014 року.

Останній платіж за договором про надання кредиту відповідач вніс на рахунок банку 29 квітня 2014 року, а позивач звернувся до суду тільки в липні 2017 року, отже строк позовної давності, в межах якого можливо було звернутися до суду з позовом, сплинув. відповідач не вчиняв жодних дій, що свідчили б про визнання ним боргу.

На підставі наведеного, просив в позові відмовити (а.с.59-62, 72-78 т.1).

У встановлений судом строк позивачем надана відповідь на відзив, в якій вказав, що не надавав ані суду, ані відповідачу договір про відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зп, оскільки у позовних вимогах йдеться про стягнення заборгованості за кредитним договором, а не звернення стягнення на предмет застави.

ТОВ «ФК «Прайм Альянс» вважає, що суд не повинен брати до уваги обставини розгляду справи № 235/5720/17 та № 242/3415/17 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, оскільки справа № 235/2827/19 про стягнення заборгованості за кредитним договором має зовсім інший правовий характер, предмет і сторони спору та доказову базу.

Відповідно до розрахунків ПАТ «ВТБ Банк» до Кредитних договорів № 1 та № 2 було встановлено, що відповідач сплатив за Кредитним договором № 1 - 120 909,50 грн, а за Кредитним договором № 2 37 699 грн, а отже сума сплати є більшою, ніж зазначив у своєму відзиві представник відповідача.

Позивач зазначив, що як договір цесії, так і договір факторингу за своїм змістом носять характер відступлення права вимоги. Таким чином, Договір факторингу № 29/01-19-1 від 19.01.2019р. було укладено між двома фінансовими установами відповідно до вимог чинного законодавства України.

З аналізу кредитним справ ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Прайм Альянс» встановило, що 07.07.2015р. ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» направляло відповідачу повідомлення про відступлення прав вимог з вимогою про сплату суми заборгованості відповідачу у розмірі 229 952,99 грн на банківський рахунок ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», що підтверджується списком № 12618-58-17 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з відміткою «Укрпошта».

Разом з тим, 18.02.2019р. позивач надіслав відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 1 у розмірі 229 952,99 грн, а також повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором № 2 у розмірі 116 436,38 грн, що підтверджується описом вкладень у лист та списком № 16029-110-108 згрупованих поштових відправлень Укрпошта стандарт з відміткою Укрпошти.

Відповідачу були нараховані штрафні санкції відповідно до положень ст.625 ЦПК України, том посилання на ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» за думкою позивача є безпідставними.

За думкою позивача посилання відповідача на сплив позовної давності безпідставне з наступних підстав. Оскільки укладені відповідачем Кредитний договір № 1 та Кредитний договір № 2 встановлюють окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу.

Оскільки за умовами Кредитного договору № 1 і Кредитного договору № 2 відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 18 числа кожного місяця впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня (а.с.138-141, 154-157 т.1).

Позивач надав клопотання, в якому позов підтримав, просив справу розглянути за відсутність його представника.

Представник відповідача ОСОБА_4 надав клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутність та відсутність відповідача, в позові відмовити з підстав, зазначених у відзиві, розподілити судові витрати.

Дослідивши письмові докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до висновку, що в позові необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.

14 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № R6В, яким банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 207 200 грн у строк до 14.02.2019р. за ставкою у розмірі 20.00% річних, а позичальник зобов`язувався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені договором.

Виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором забезпечено порукою ОСОБА_2 та заставою автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер- НОМЕР_1 , 2011 р.в. (а.с.6-10 т.1, 9-13 т.2).

Згідно копії меморіального ордера № 32324 від 14.02.2012р. грошові кошти в сумі 207 200 грн перераховані за автомобіль Ford Kuga до автосалону згідно рахунку № 8 від 13.02.2012р. ОСОБА_1 (а.с.15 т.1).

14 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 16/2012-86, яким банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 97 900 грн у строк до 13.06.2019р. за ставкою у розмірі 0,01% річних, а позичальник зобов`язувався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені договором.

Виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором забезпечено порукою ОСОБА_2 та заставою автомобіля Ford Fiesta, реєстраційний номер- НОМЕР_4 (а.с.11-15 т.1, 14-18 т.2).

Згідно копії меморіального ордера № 32682 від 14.06.2012р. грошові кошти в сумі 97 900 грн перераховані ОСОБА_1 14 червня 2012 року (а.с.17 т.1).

22 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») та ПАТ «ВТБ Банк» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, у відповідності до умов якого Первісний кредитор передав (відступив) Новому кредитору свої права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набув права вимоги Первісного кредитора за кредитним договорами та договорами забезпечення та сплатив Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціну договору у порядку та строки, встановлені договором (а.с.141-144, 159-161 т.1, 21-27 т.2).

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі ТОВ ФК «Прайм Альянс») укладено договір факторингу № 29/01/19-1, у відповідності до умов якого Клієнт передав, а Фактор прийняв право грошової вимоги, що належить Клієнту, і став кредитором за Кредитним договорами, права вимоги за якими належить клієнту на підставі договорів про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 080715вб від 08.07.2015р., № 080715нв від 08.07.2015р., № 080715вб від 08.07.2015р., № 080715ів від 08.07.2015р., № 220615 від 22.06.2015р., № 100715нв від 10.07.2015р., № 270815вб від 27.08.2015, № 270815нв від 27.08.2015 та не було погашене до моменту підписання даного договору, в розмірі Портфеля заборгованості (а.с.25-31 т.1).

Згідно витягу з реєстру боржників, що є додатком до Договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019р., під номером 575 значиться боржник ОСОБА_1 , сума заборгованості за кредитом зазначена 229 952,99 грн; під номером 1506 значиться боржник ОСОБА_1 , сума заборгованості за кредитом зазначена 116 436,38 грн (а.с.28-31 т.1 ).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Відповідно дост.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконавцем.

Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 22 червня 2015 року утворилась заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 3346 389,37 грн (116 436,38 грн + 229 952,99 грн), що підтверджується відповідними розрахунками (а.с.135-136, 144-145, 162-163 т.1).

Відповідачем надані докази належного виконання зобов`язань за кредитними договорами у період часу з березня 2012 року по квітень 2014 року (а.с.87-103, 111-124 т.1).

Суд вважає, що вимоги ст.516 ЦПК України щодо належного письмового повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, позивачем та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» виконані, що підтверджується копіями повідомлень про відступлення прав вимог від 22.06.2015р., від 17.02.2019р. за вих. № 4576, списків згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, вимоги про погашення кредитної заборгованості від 18.02.2019р. за вих. № В/14/02/1569, від 18.02.2019р. за вих. № В/14/02/1537 (а.с.146-150, 164-173 т.1).

Таким чином, договір по відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами та договір факторингу укладені його сторонами законно, і мають для позивача правові наслідки.

Ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи зобов`язані скасувати зазначеним у зазначеній статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п.20 ч.1 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», затвердженого розпорядженням КМУ № 1275-р від 02.12.2015р. на виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» місто Покровськ (колишній Красноармійськ) відноситься до вказаного Переліку.

Відповідач зареєстрований в АДРЕСА_1 , отже на нього поширюється дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Разом з тим, необхідно зазначити, що відповідачу на суму боргу нараховано три проценти річних та інфляція на підставі ст.625 ЦК України в якості відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а не пеня та штраф на підставі ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а тому посилання відповідача в цій частині безпідставні.

Згідно ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися о суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України встановлює тривалість загальної позовної давності у три роки.

У відповідності до ч.1 ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не замінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Відповідно до положень ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

До винесення судом рішення відповідачем було зроблено заяву про застосування судом позовної давності.

Останній платіж за Договором про надання кредиту відповідачем внесений 29 квітня 2014 року, тоді як з позовом позивач звернувся лише у квітні 2019 року після спливу встановленого законом строку звернення до суду, про застосування якого просив відповідач, що є підставою для відмови в позові.

Як передбачено ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від спати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1)на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід роботи адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Положеннями ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягає розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стосовно певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17.

Надання адвокатом Мазуренком С.С. відповідачу адвокатських послуг при розгляді справи № 235/1147/19 підтверджується:

ордером серія КС № 648714 від 01.07.2019р. на представництво ОСОБА_1 в Красноармійському міськрайонному суді Донецької області адвокатом Мазуренком С.С. (а.с.47 т.1);

копією договору № 373 про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2019р., укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Мазуренко Войтюк та партнери» (а.с.49-50 т.1);

випискою з ЄДРПО Адвокатського об`єднання «Мазуренко Войтюк та партнери» (а.с.51);

копією посвідчення адвоката України на ім`я ОСОБА_4 (а.с.52);

витягом з Єдиного реєстру адвокатів України № 005990 відносно ОСОБА_4 (а.с.53 т.1);

актом приймання-передачі наданих послуг правової допомоги згідно до Договору № 373 від 1 липня 2019 року про надання правової (правничої) допомоги від 22 жовтня 2019 року;

квитанцією до прибуткового касового ордера Адвокатскього об`єднання «Мазуренко Войтюк та партнери» від 22.10.2019р., згідно якого прийнято від ОСОБА_1 на підставі договору № 373 від 22 жовтня 2019 року про надання правової (правничої) допомоги та Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 22.10.019р. 22 077 грн (а.с.197 т.1).

Адвокат Мазуренко С.С. участі у судовому засіданні не брав, у зв`язку з чим із суми наданої професійної правничої допомоги, що підлягає відшкодуванню відповідачу, підлягає виключенню сума в розмірі 2007 грн.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката у зв`язку з її неспівмірністю відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України позивачем заявлено не було.

Таким чином, підлягає стягненню к ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 070 грн (22 077 грн 2007 грн).

У зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають (а.с.1 т.1).

Відповідно до ст.ст.256, 257, 262, 267, 512-514, 516, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ АЛЬЯНС» (м. Київ, вулиця січових Стрільців, будинок 77, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю зі спливом позовної давності.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ АЛЬЯНС» на користь ОСОБА_1 на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу 20 070 (двадцять тисячі сімдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дата складання повного судового рішення 12 жовтня 2020 року.

Суддя Г.В. Назаренко

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 30 вересня 2020 року. Повне рішення складене 12 жовтня 2020 року.

Суддя Г.В. Назаренко