Справа номер 2-3327/11 Головуючий суду першої інстанції - Черенкова Н.П.
Провадження номер 22-ц/812/610/20 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.,

без участі учасників судового процесу, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 15 жовтня 2019 року, постановлену за заявою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання,

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2018 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке змінило свою назву на акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк» або Банк), подало до суду вищезазначену заяву, яку обґрунтовувало наступним.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 20 жовтня 2011 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь заявника стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 163 268,79 грн., а також з кожного по 876 грн. судових витрат.

Після ухвалення рішення представниками Банку було отримано виконавчі листи, які були пред`явлені до виконання до Центрального ВДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області (далі - Центральний ВДВС м.Миколаєва).

Довгий час не отримуючи жодної інформації від вказаного відділу державної виконавчої служби про хід виконавчого провадження, представник АТ «УкрСиббанк» 18 квітня 2018 року звернувся із заявами до Центрального ВДВС м.Миколаєва про надання інформації щодо стану виконавчих проваджень.

Станом на 14 серпня 2018 року жодної відповіді Банком від відділу отримано не було.

Посилаючись на те, що вказані обставини свідчать про втрату виконавчих листів, заявник просив видати дублікати виконавчих листів щодо обох боржників та поновити строк для їх пред`явлення до виконання.

ОСОБА_1 проти задоволення заяви Банку заперечувала, посилаючись на те, що заявником належним чином не підтверджено обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення відповідної заяви.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 15 жовтня 2019 року у задоволенні заяви АТ «УкрСиббанк» відмовлено.

Відмовляючи у її задоволенні, суд першої інстанції виходив із того, що Банк недобросовісно користувався наданими йому процесуальними правами, що мало наслідком пропущення ним строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання Банком не доведено.

Не погодившись з ухвалою суду, АТ «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу суду скасувати, а його заяву задовольнити.

Обґрунтовуючи свою скаргу, Банк зазначав, що рішення суду про стягнення з відповідачів на його користь заборгованості за кредитним договором є обов`язковим до виконання, на даний час воно не виконане. Втрата виконавчих листів відбулася з поважних причин і не з вини Банку, а тому наявні підстави для задоволення його заяви.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошували на тому, що доводи скарги є безпідставними, а оскаржувана ухвала суду законною та обґрунтованою.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, надавши клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

З огляду на те, що явка в судове засідання суду апеляційної інстанції є правом сторони, справа в суді була переглянута без участі сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 20 жовтня 2011 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь заявника стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 163 268,79 грн., а також з кожного по 876 грн. судових витрат.

Даних про звернення АТ «УкрСиббанк» з заявою до суду про видачу виконавчих листів матеріали справи не містять.

Проте, Банком додано до заяви про видачу дублікату виконавчих листів їх копії, в яких зазначено, що вони були видані судом у 2012 році (день та місяць їх видачі не зазначені). Вказані копії містять підпис судді та секретаря, а також печатку суду.

Доказів на підтвердження направлення заявником виконавчих листів щодо виконання вищевказаного рішення суду до Центрального ВДВС м.Миколаєва суду представлено не було.

АТ «УкрСиббанк» тільки надало заяви до Центрального ВДВС м.Миколаєва від 18 квітня 2018 року, у яких міститься звернення про надання інформації про хід виконання виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Однак, даних які б підтверджували направлення вказаної заяви до Центрального ВДВС м.Миколаєва, Банком також не представлено.

Між тим, Центральний ВДВС м.Миколаєва на вимогу суду надав інформацію про те, що згідно з перевіркою даних автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 11 січня 2019 року виконавчі листи щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором на виконанні не перебувають та не надходили.

Зазначена інформація підтверджується витягами з інформаційного ресурсу Автоматизована система виконавчого провадження.

Згідно з ст.ст.22-24 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV, який діяв на час ухвалення рішення судом, виконавчий лист, виданий судом, міг бути пред`явлений до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з вимогами ст.12 та п.5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ,який набрав чинності 05.10.2016 р. і діє на даний час, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Для рішень судів цей строк становить три рокиз наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У підпункті 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України зазначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідно до положень частин першої, другої та третьої ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам у справі та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви АТ «УкрСиббанк».

Матеріали справи свідчать, що Банк належними та допустимими доказами не довів своїх вимог. Жодних доказів, які б доводили поважність пропуску Банком строку пред`явлення виконавчих документів до виконання та втрату ним виконавчих листів представлено не було.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 15 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 01 квітня 2020 року.