Провадження № 4-с/641/29/2020 Справа № 641/1286/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Сідорова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу № 641/1286/20

за скаргою ОСОБА_1

на дії старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель Ольги Іванівни,

стягувач: ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова зі скаргою на дії старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель Ольги Іванівни, в якій просить:

визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Хмель Ольги Іванівни щодо складання розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 43746210;

визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Хмель Ольги Іванівни щодо не направлення ОСОБА_1 розрахунку заборгованості по аліментам та нездійснення перерахунку заборгованості по аліментам з врахуванням підтверджуючих документів про часткову сплату ОСОБА_1 аліментів.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 06 лютого 2020 року він отримав поштою зі Зміївського районного суду Харківської області позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплату аліментів з додатками, в яких містився розрахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 43746210, без дати, який здійснено старшим державним виконавцем Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель Ольгою Іванівною. Вказане виконавче провадження відкрито на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.06.2013 року. До 06.02.2020 року ОСОБА_1 не отримував від Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) постанови про відкриття виконавчого провадження № 43746210, викликів до державного виконавця, копій розрахунку заборгованості по аліментам. Складений державним виконавцем розрахунок заборгованості по аліментам, на думку заявника, не відповідає вимогам п. 4 Розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки не містить щомісячного розрахунку заборгованості, деякі графи розрахунку взагалі не заповнені, а за період з дня відкриття виконавчого провадження до 31.12.2018 року вказана тільки загальна сума заборгованості, а розрахунок відсутній. Крім того, в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень державний виконавець не направив боржнику розрахунок заборгованості по аліментам.

12.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель О.І. з клопотанням про здійснення перерахунку заборгованості по аліментам, надавши копії квитанцій про часткову оплату ним аліментів на утримання дітей за весь період здійснення виконавчих дій. Станом на 17.02.2020 року перерахунок заборгованості по сплаті аліментів державним виконавцем не здійснено, що змушує ОСОБА_1 звернутися до суду.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримав, просить її задовольнити.

Старшим державним виконавцем Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель О.І. подано відзив на скаргу, в якому вона просить залишити скаргу без задоволення.

Доводи відзиву обґрунтовує тим, що 20.06.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена сторонам. Боржнику надсилались виклики до державного виконавця 04.08.2014 року, 17.11.2014 року, 07.04.2015 року, 21.11.2016 року, 16.06.2017 року, 23.12.2019 року, за якими боржник не з`явився. Розрахунок заборгованості на 31.12.2019 року здійснено під час надіслання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.01.2020 року і містить вихідний № 97. 11.02.2020 року ОСОБА_1 подав до відділу заяву про здійснення перерахунку заборгованості та надав платіжні документи про сплату аліментів. За заявою в установлений законом строк державним виконавцем здійснено новий Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , який направлено на його адресу, зазначену у виконавчому документі та його заяві, 19.02.2020 року вихідний № 9254.

У судове засідання державний виконавець Хмель О.І. не з`явилась, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлена у встановленому законом порядку, відділом державної виконавчої служби направлено на адресу суду лист про розгляд скарги без участі представника відділу.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлена у встановленому законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області від 20.06.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 641/4265/13-ц, виданого 17.06.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова (ВП № 43746210).

Постановою старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель О.І. від 08.01.2020 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Фабрика "Варіант". У постанові вказано підприємству здійснювати відрахування із доходів боржника, щомісячно, починаючи з 01.01.2020 року у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу, що станом на 31.12.2019 року становить 82594,35грн., а потім у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку на утримання дітей

Згідно супровідного листа від 08.01.2020 року № 97 Зміївський районний відділ державної виконавчої служби направляє для виконання та до відмова постанову від 08.01.2020 року на адресу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Фабрики "Варіант" ТОВ.

Крім того, матеріали справи містять розрахунок заборгованості зі сплати аліментів АСВП 43746210, долучений заявником до скарги, та аналогічний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 08.01.2020 року № 97, доданий державним виконавцем до відзиву на скаргу.

Згідно цього розрахунку від 08.01.2020 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 31.12.2018 року становить 47031,55грн. та за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року становить 35562,80грн., разом сума боргу становить 82594,35грн. У розрахунку у формі таблиці вказано загальну суму заборгованості станом на 01.01.2019 року, місяці нарахування аліментів у 2019 році, розмір доходу/середня заробітна плата працівника для цієї місцевості по місяцях 2019 року; сума аліментів, яка підлягає стягненню по місяцях 2019 року; сума сплачена боржником/стягнута виконавцем; заборгованість на грудень 2019 року; сукупний розмір заборгованості.

11.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою , в якій просить надати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 за період з 2013 року по 31.01.2020 року. У заяві також зазначає, що ним за вказаний період сплачувались аліменти з заробітної плати, яку він отримував під час проходження військової служби за контрактом, що підтверджується випискою з рахунку та чеками.

До матеріалів справи державним виконавцем додано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 19.02.2020 року № 9254. Згідно цього розрахунку від 19.02.2020 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 31.12.2018 року становила 47031,55грн. Боржником подано платіжні документи на суму 16311грн. за цей період, борг на 31.12.2018 року становить 30720,55грн. та за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року становить 30535,80грн., загальна сума боргу на 31.12.2019 року становить 64089,35грн. Боржником надано довідку ПриватБанку про сплату аліментів у розмірі 33072грн. Борг на 31.12.2019 року становить 31017,35грн.

У розрахунку від 19.02.2020 року у формі таблиці вказано загальну суму заборгованості станом на 01.01.2019 року, місяці нарахування аліментів у 2019 році, розмір доходу/середня заробітна плата працівника для цієї місцевості по місяцях 2019 року; сума аліментів, яка підлягає стягненню по місяцях 2019 року; сума сплачена боржником/стягнута виконавцем у березні 2019 року 1500грн., у серпні 2019 року 694грн., у грудні 2019 року 33072грн.; заборгованість на грудень 2019 року 296,80грн.; сукупний розмір заборгованості 31017,35грн.

Крім того, у розрахунку від 19.02.2020 року у формі таблиці вказано місяці нарахування аліментів у 2020 році, сума аліментів, яка підлягає стягненню за січень 2020 року у розмірі 31017,35грн; сума сплачена боржником/стягнута виконавцем у лютому 2020 року 695грн.; заборгованість на грудень 2020 року 30322,35грн.; сукупний розмір заборгованості 30322,35грн.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України№ 5-рп/2013від 26 червня 2013року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту1 статті 6 Конвенції.

У рішеннях по справах «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia) від 07 травня 2002 р., заява № 59498/00, п.40; «Ясіуньєне проти Литви» від 06 березня 2003 р., заява № 41510/98, п. 45. Суд звертає увагу на свою практику, де неможливість для заявника домогтися виконання рішення на його чи її користь становить втручання у право на мирне володінням майном, як вказано у першому реченні пункту першого статті 1 Першого протоколу.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 року (далі - Закон № 1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.п. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404 рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Стаття 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначає порядок стягнення аліментів.

Так, порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу визначається, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оцінюючи розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів від 08.01.2020 року на відповідність вимогам ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" та пункту 4 розділу XVI Інструкції № 512/5, суд зазначає, що форма Розрахунку затверджена у Додатку 15 до Інструкції № 512/5.

Відповідно до Додатку 15 до Інструкції № 512/5 Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів складається у формі таблиці, яка повинна містити наступні колонки: Місяць/рік, Розмір доходу/ середня заробітна плата працівника для цієї місцевості, Розмір аліментів, визначений у виконавчому документі, Сума аліментів, яка підлягає стягненню, Сплачено боржником/стягнуто виконавцем, Заборгованість на 30 число поточного місяця, Сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження, Сукупний розмір заборгованості.

Як вбачається з Розрахунку заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів від 08.01.2020 року, колонки: Розмір аліментів, визначений у виконавчому документі, Заборгованість на 30 число поточного місяця, Сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження (за кожний місяць) взагалі не заповнені, щомісяця розмір заборгованості державним виконавцем не визначено, що позбавляє сторони виконавчого провадження можливості перевірити правильність здійснення нарахування суми аліментів, що підлягає сплаті, та суми заборгованості зі сплати аліментів.

З урахуванням викладеного, дії старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель О.І. щодо складання розрахунку заборгованості по аліментам від 08.01.2020 року у виконавчому провадженні №43746210 суперечать приписам ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції № 512/5, а тому мають бути визнані неправомірними.

Оскільки розрахунок заборгованості від 08.01.2020 року складений державним виконавцем в зв`язку з прийняттям ним постанови про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до п. ч. 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" у державного виконавця виник обов`язок направлення цього розрахунку боржнику ОСОБА_1 .

При цьому, суд зазначає, що державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту направлення на адресу боржника розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.01.2020 року (квитанція відділення зв`язку, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, реєстр відправки кореспонденції тощо), супровідний лист № 97 про направлення постанови від 08.01.2020 року не містить інформації про направлення на адресу боржника розрахунку і сам по собі не може бути прийнятий судом у якості належного доказу виконання державним виконавцем вимог ч. 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, вимоги скарги заявника про визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель Ольги Іванівни щодо не направлення ОСОБА_1 розрахунку заборгованості по аліментам від 08.01.2020 року у виконавчому провадженні №43746210 є обґрунтованими.

Натомість, отримавши 11.02.2020 року від боржника заяву про перерахунок заборгованості, старший державний виконавець Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель О. І. 19.02.2020 року здійснила перерахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів і склала новий розрахунок заборгованості, а тому скарга в частині визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель Ольги Іванівни щодо нездійснення перерахунку заборгованості по аліментам з врахуванням підтверджуючих документів про часткову сплату ОСОБА_1 аліментів задоволенню не підлягає.

При цьому, правова оцінка розрахунку заборгованості від 19.02.2020 року не є предметом розгляду цієї скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447 - 452 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель Ольги Іванівни щодо складання розрахунку заборгованості по аліментам від 08.01.2020 року у виконавчому провадженні №43746210 неправомірними.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель Ольги Іванівни щодо не направлення ОСОБА_1 розрахунку заборгованості по аліментам від 08.01.2020 року у виконавчому провадженні №43746210 неправомірною.

В решті скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 03.04.2020 року.

Суддя С. О. Ященко