1Справа № 335/2847/20 2-н/335/113/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту воду і послуги водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту воду і послуги водовідведення у розмірі 7 502,74 грн.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що слід відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, представник Комунального підприємства «Водоканал просить суд стягнути з ОСОБА_1 борг за спожиту воду і послуги водовідведення у розмірі 7 502,74 грн., яки виникза період з 01.01.2017 року по 31.01.2020 року, що підтверджено відповідним розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судом встановлено, що заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення виникла у період з 01.01.2017 року по 31.01.2020 року, тому трирічний строк встановлений законом фактично сплинув у січні 2020 року, однак заява до суду про видачу судового наказу надійшла 02.04.2020 року, тобто з пропуском строку, встановленого законом для пред`явлення заяви в суд за такою вимогою.

У зв`язку з тим, що з наданих заявником документів вбачається пропуск строку позовної давності, та враховуючи неможливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, вимога щодо стягнення боргу за спожиту воду і послуги водовідведення станом на 31.01.2020 року в розмірі 7 502,74 грн., не може бути визнана судом безспірною та як наслідок цього, не підлягає розгляду у порядку наказного провадження.

Таким чином, заявник звернувся з вимогою про стягнення боргу за період за межами позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржником не укладався, тому із заяви і поданих документів суд вбачає спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право є підставою для відмови у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності; така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Оскільки із заяви і поданих документів вбачається цивільно-правовий спір, суд вважає, що слід відмовити Комунальному підприємству «Водоканал» у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України, ст.ст. 165, 166, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Водоканал» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту воду і послуги водовідведення у розмірі 7 502,74 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 210,20 грн.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні, касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя В.О. Макаров