Іменем України Провадження № 2/200/2508/20
(заочне)
05 травня 2020 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Литвиненка І.Ю., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року у справі відкрито провадження, підготовче судове засідання призначене на 22 жовтня 2019 року (а.с. 42).
Відповідачу надіслано копію позову із додатками та копію ухвали суду від 23 вересня 2019 року про відкриття провадження у справі, якою встановлено строк на подання заяв по суті справи та доказів, однак відповідач не вжив заходів із отримання поштової кореспонденції (а.с. 44, 51).
Підготовче провадження у справі закінчено 22 січня 2020 року (а.с. 57).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений судом належним чином. До суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення судом заочного рішення суду (а.с. 60).
Відповідач, в силу вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 50-51, 55, 64-65), але у судове засідання не з`явився, письмових заяв та клопотань суду не надав. Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи наданими позивачем письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 11 лютого 2019 року АТ «Украсиббанк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 , предметом якого є надання позичальнику у платне користування кредитних коштів у сумі 149 960 гривень, шляхом їх перерахування у безготівковій формі на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 . Умовами договору передбачено, що повернення кредиту відбувається згідно із графіком, шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 8708 гривень, щомісячно, не пізніше 11 числа кожного місяця. Строк повернення кредиту не пізніше 11 лютого 2024 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 67% річних, а у випадку користування кредитом понад встановлений договором термін, процентна ставка становить 74% річних. Відповідно до п. 3.11 договору, позичальник сплачує банку комісію у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та додатку № 1 до договору. Додатком № 1 до кредитного договору визначено умови та розмір комісії за надання банківських послуг. Так, додатком № 1 до кредитного договору визначено п`ять видів комісії, а саме: щомісячна комісія за управління кредитом, яка становить 0% від суми кредиту та включається до суми ануїтетного платежу; комісія за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) і використанні кредиту (разова), що становить 0% річних від суми кредиту наданого на споживчі цілі; комісія за управління кредитом при здійсненні переплати за ініціативою позичальника, яка розраховується як різниця між сумою фактично сплаченого позичальником останнього ануїтетного платежу та сумою останнього ануїтетного платежу згідно графіку платежів, але не більше 10 гривень; комісія із надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу, яка становить 500 гривень; комісія за розрахунково-касове обслуговування згідно із тарифами банку (а.с. 21-27).Пунктом 4.1 Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників AT «УКРСИББАНК» встановлено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні (а.с. 13-20). Банком свої зобов`язання за кредитним договором виконано, шляхом зарахування на картковий рахунок ОСОБА_1 грошових коштів у обумовленій договором сумі (а.с. 36).
Однак відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконуються, оскільки кредитні кошти ним не повертаються, гроші за користування кредитом не сплачуються, у зв`язку із цим, згідно із розрахунком позивача, станом на 29 серпня 2019 року за ним утворилась заборгованість у сумі 192 315 гривень 33 копійки, з яких: 148 897 гривень 11 копійок заборгованість за кредитом; 40 179 гривень 77 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом; 74 гривні 23 копійки заборгованість за простроченими відсотками; 1 250 гривень заборгованість по комісії; 24 гривні 69 копійок пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 1 855 гривень 46 копійок пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом; 34 гривні 07 копійок пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії (а.с. 32-34).
Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із вимогами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Банк уклав з ОСОБА_1 кредитний договір. Позичальник умови договору належним чином не виконує. Внаслідок цього, право банка на повернення його власності кредитних коштів, відсотків, нарахованих за час користування ними, пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, у встановлені у договорі строки, порушено, а тому підлягає судовому захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості з ОСОБА_1 і реалізував це право, звернувшись до суду. З цих підстав позовні вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у вигляді заборгованості по кредиту, по відсотках за користування кредитом, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати відсотків, підлягають задоволенню.
Однак, вимоги АТ «Укрсиббанк» про стягнення заборгованості за комісією задоволенню не підлягають, оскільки наведений позивачем розрахунок заборгованості за комісією та викладені у позові обставини нарахування комісії не дають можливості встановити який саме вид комісії не сплатив позичальник. Оскільки повернення кредиту за умовами кредитного договору відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів, до яких вже зараховано певний вид комісії, суд вважає недоведеним право нарахування комісії банком у даному випадку. Через те, що вид комісії, який підлягає стягненню із відповідача, банком ніяким чином не визначено, похідні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне погашення заборгованості за комісією теж задоволенню не підлягають.
Зважаючи на той факт, що на час розгляду справи ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, внаслідок чого має невиконані перед позивачем зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 191 031 гривня 26 копійок, в тому числі: заборгованість за кредитом 148 897 гривень 11 копійок; заборгованість по відсотках за користування кредитом 40 179 гривень 77 копійок; заборгованість по відсотках за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін 74 гривні 23 копійки грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту 24 гривні 69 копійок та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом 1855 гривень 46 копійок.
У задоволенні позовних вимог у іншій частині слід відмовити з наведених вище підстав.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню із відповідача пропорційно задоволеного розміру позовних вимог у сумі 2 865 гривень 47 копійок.
У попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, визначено розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7500 гривень (а.с. 35).
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2018 по справі № 162/415/17, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, потребує доказуванню. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України»).
У даному випадку банком не надано будь-яких документів на підтвердження того, що ним, як позивачем, укладений із адвокатом договір про надання професійної правничої допомоги, оскільки до матеріалів справи долучені тільки копії довіреностей з штатними юрисконсультами та менеджерами відповідного підрозділу банку, та відсутні оригінали платіжних документів про сплату адвокату вказаної суми. Отже, вимоги АТ «Укрсиббанк» про стягнення інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, задоволенню не підлягають, оскільки жодними наявними доказами не доводяться.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 526, 530, 610, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 280, 288-289, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 30 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його проголошення, або протягом 30 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів зо дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно з вимогами п. 3 розділу 12 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст. 354 цього Кодексу, продовжується на строк дії цього карантину.

Суддя І.Ю. Литвиненко