Справа № 569/5498/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Панас О.В.,

при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як спадкоємців ОСОБА_4 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 березня 2011 року у сумі 12728,26 грн. та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_4 звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 16.03.2011 р., згідно якого отримав кредит у розмірі 14000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Позичальник ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ "Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_4 можливість розпоряджатися отриманими ним кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер, його спадкоємцями є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровані за вказаною адресою.

10.08.2017 року позивачем було направлено претензію кредитора до Першої Рівненської державної нотаріальної контори.

21.08.2017 р. позивачем було отримано відповідь Першої Рівненської державної нотаріальної контори.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України - Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України - Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Таким чином,відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлою Позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.

При цьому, Позивач зазначає, що згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК - Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

09.01.2019 року до спадкоємців ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Частиною 1 статті 282 ЦК України встановлено, що: "Спадкоємці зобов`язані вдовольнити вимоги кредитора повністю, але, в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК - Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК - У разі відмови від одноразового платежу суд за зовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 16.03.2011 року становить - 12728,26 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 2347,49 грн. - тіло кредиту; 10 380,77 трн, - нараховано процентів за користуванням кредитом. Представник АТ КБ «ПриватБанк» Савіхіна А.М. подала суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд розгляд справи провести без участі представника позивача. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився , згідно поданого до суду відзиву просив відмовити в задоволенні позову. Свою правову позицію обґрунтував тим, що як вбачається із матеріалів справи , Позивачу відомо було, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.03.2017 року НОМЕР_1 . Оскільки копіями паспортів Позичальника та відповідачів підтверджується, що на момент смерті Позичальника вони були прописані у квартирі, відтак фактично вступили у спадщину. 20.07.2017 року було направлено претензію Кредитора на адресу Першої Рівненської державної нотаріальної контори. 15.08.2017 року за № 893/01-16 Перша Рівненська державна нотаріальна контора залишила без розгляду претензію померлого ОСОБА_4 , для усунення недоліків. Матеріали судової справи не містять доказів оскарження дій державного нотаріуса Першої Рівненської державної нотаріальної контори І.В. Демчук та прийнятого рішення про визнання дій його протиправними щодо повернення претензії. До суду позовну заяву булу подано 19 березня 2019 року. Крім того, відповідачем ОСОБА_1 була подана до суду заява про застосування строків позовної давності. З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивач не погоджується з доводами відповідача ОСОБА_1 та просять задовольнити їхній позов, вважають, що строки позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку. Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Крім того, його виклик в судове засідання на 27.03.2020 року здійснювалося через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/) від 25.02.2020 року. З оглянутої копії довідки № 643 від 08.09.2019 р. вбачається, що ОСОБА_3 перебуває в АТО. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Ухвалою суду від 06.05.2019 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження призначено розгляд справи без виклику сторін.

Ухвалою суду від 10.06.2019 року справу призначено в судове засідання з викликом сторін: представника позивача, відповідачів.

Ухвалою суду від 27.09.2019 року замінено засідання у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця для розгляду по суті підготовчим засіданням та ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.02.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Задоволено клопотання ОСОБА_1 та витребувано від державного нотаріуса Другої рівненської ДНК Костюкової О.О. (33001, м.Рівне вул.Соборна, 98 ) матеріали спадкової справи № 4/2019 на померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , 1926 року народження, для огляду у судовому засіданні та приєднанні копій до справи. На виконання ухвали суду, з Другої Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області надійшла копія спадкової справи № 4-2019 на померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , 1926 року народження, яка була оглянута в судовому засіданні. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 14000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

З оглянутої судом копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 485, 17.03.2017 р, зареєстрований Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області.

З наданого позивачем розрахунку слідує, що на час смерті позичальника ОСОБА_4 , заборгованість за наданим йому кредитом складала 12728 грн. 26 коп.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог статей 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

У відповідності до положень статей 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися у наслідок його смерті.

Згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

За змістом наведених норм цивільного законодавства, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, і, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Відповідно до вимог статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як встановлено частиною першою статтею 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Частиною другою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено частиною третьою статті 1281 ЦК України.

Частиною четвертою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Судом встановлено, позивач 10 серпня 2017 року звернувся з претензією кредитора до Першої Рівненської державної нотаріальної контори, а тому, враховуючи вимоги частини другої статті 1281 ЦК України, строк, протягом якого позивачу було надано право пред`явити свої вимоги до відповідачів, як спадкоємця ОСОБА_4 , закінчувався 10 лютого 2018 року.

Натомість, з листом-претензією до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позивач звернувся лише 09 січня 2019 року, з позовом до суду - 19 березня 2019 року. На виконання ухвали суду, з Другої Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області надійшла копія спадкової справи № 4-2019 на померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , 1926 року народження, яка була оглянута в судовому засіданні. Так, з оглянутої спадкової справи вбачається, що померлий ОСОБА_5 був батьком позичальника "Приватбанку" ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як встановлено зі спадкової справи № 4/2019р. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , початої 10.01.2019р., заяви про прийняття спадщини після його смерті за заповітом подавалися ОСОБА_6 (а.с.с.2), та онуком ОСОБА_1 (а.с.с.14). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, від 14.05.2019р. , зареєстрованого в реєстрі за № 3-178, посвідченого державним нотаріусом Другої Рівненської ДНК Костюковою О.О., ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5 у виді частки на житловий будинок (а.с.с.30), та згідно свідоцтва про прийняття спадщини за законом онук померлого ОСОБА_5 ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті діда за правом представлення свого батька ОСОБА_4 частку на будинок, зареєстрованого в реєстрі за № 3-179, посвідченого державним нотаріусом Другої Рівненської ДНК Костюковою О.О. (а.с.с.31 на звороті), та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_6 , ОСОБА_1 отримали у спадщину грошові кошти: грошові вклади, неотриману пенсію ОСОБА_5 , зареєстрованого в реєстрі за № 3-180, посвідченого державним нотаріусом Другої Рівненської ДНК Костюковою О.О.(а.с.с.33). Як вбачається, з достовірно встановлених судом доказів, батько позичальника "Приватбанку" ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 пережив свого сина та мав право відповідно до положень ст.ст. 1261, 1268- 1270 ЦК, як спадкоємець першої черги, прийняти спадщину , проте належних та достовірних доказів прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , яке стає спадковим майном на яке в порядку ст. 1281 ЦК може бути звернене стягнення кредитором на спадкове майно отримане 14.05.2019р. відповідачем у справі ОСОБА_1 , судом не встановлено, відтак зазначений доказ при оцінці доказів у даній справі, суд до уваги не бере. Суд вважає, що відлік строку, який дає право кредиторові спадкодавця пред`явити вимоги до спадкоємців слід відраховувати з моменту смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки жодна із вказаних дій позивача не була вчинена у строки, встановлені частиною другою статті 1281 ЦК України, позивач, як кредитор спадкодавця ОСОБА_4 , враховуючи вимоги частини четвертої статті 1281 ЦК України, позбавився права вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Суд враховує, що положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Таким чином, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Тому суд вважає необхідним відмовити у позові АТ КБ «ПриватБанк» не за спливом строку позовної давності, а за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до вимог частини другої статті 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 08 квітня 2015 року (справа № 6-33цс15).

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 12,81,141,264-268,273,354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: АТ КБ "Приватбанк", місцезнаходження:вул. Грушевського, 1 Д м.Київ, 01001, . Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення виготовлено - 03.04.2020 року.

Суддя: О.В.Панас