н/п 2/490/766/2020 Справа № 490/4661/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі :

головуючого судді Гуденко О.А.

при секретарі Дудник Г.С.,

без участі сторін та їх представників ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист прав власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про припинення права на частку та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідачів надати ОСОБА_1 ключі від вищезазначеної квартири та не чинити перешкоди у подальшому перешкоди у користуванні спірної квартири.

В обгрунтування позову посилалася на те, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 13.11.2017 визнано за нею право власності на 51/200 частки квартири АДРЕСА_1 .

Інші частки квартири належать 49/100 часток - на праві приватної власності ОСОБА_3 та 51/200 часток ОСОБА_2 .

В квартирі проживає відповідач ОСОБА_2 , з дружиною ОСОБА_4 , які змінили в квартирі замки та не допускають її до приміщення квартири, чим порушують її права власника на вільне користування та володіння часткою спірної квартири.

08.10.2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просить суд припинити право власності ОСОБА_1 на 51/200 частки квартири АДРЕСА_1 та визнати право власності на цю частку за ОСОБА_3 .

В жовтні 2019 року надійшов відзив на позов від відповідачвв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ,, відповідно доя кого просять відмовитиу задволенні позову в повному обсязі. Спільне проживання з пощзивачкою в одній квартирі є неможливим через спричинення нею конфліктних ситуацій та неприязнених взаємовідносин стоірн. В квартирі проживають також двоє неповнолітніх діте відповідачів ОСОБА_5 , 2017 р.н., та ОСОБА_6 , 2018 р.н., що також порушить їх права. Вважаєють неналежним сособом захисту порушеного прваа позивача , асаме заявленні вимоги про вселення за відсутності можливості виділити в натурі співвласнику її частки у квартирі чи встанволення порядку крристування спільним майном.

08.10.2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просить суд припинити право власності ОСОБА_1 на 51/200 частки квартири АДРЕСА_1 та визнати право власності на цю частку за ОСОБА_3 .

В обгрунтування позову посилається на неможливість спільного проживання в квартирі та спільного користування майном, неможливість виділення частки , яка є незначною, ОСОБА_1 в натурі. ОСОБА_1 не бере жодної участі у утриманні квартири , в ній не проживає, отже припинення її прваа власності на частку не завдасть істотної шкоди її правам та інтересам.

У судовому засіданні 10.10.2019 р. прийнято та об`єднано в одне провадження з первісною позовною заявою зустрічну позовну заяву.

Ухвалою суду від 20 січня 2020 року клопотання ОСОБА_3 - задоволено. Надано дозвіл ТУ ДСА України в Миколаївській області прийняти на депозитний рахунок в забезпечення позову від ОСОБА_3 228 177 грн. 62 коп. на ім`я отримувача - ОСОБА_1 .

Представник позивача за первісним позовом адвокат Рехлецький Р.В. у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення зустрічного позову в повному обсязі, вирішення первісного позову відніс на розсуд суду.

Відповідачі ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , в судове засідання не зявилися, адали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Просили про задоволення зустрічного позову, вимоги первісного позову не визнають.

Представник позивача ОСОБА_3 за зустрічним позовом адвокат Куценко Ю.О. у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив суд задовольнити зустрічну позовну заяву в понвому обсязі, а у задволенні первісного позову - відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторіну минулих судових засіданнях , вивчивши доводи позовних заяв та матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 13.11.2017 у справі № 490/6060/15-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільним сумісним подружжя та поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю у фактично шлюбних відносинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 21 грудня 2007 року по 03 січня 2015 року.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 51/100 частки квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 51/200 частки квартири АДРЕСА_1 .

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року, залишеною без змін Постановою Верховного Суду від 17.04.2019 року , змінено рішення суду першої інстанції в частині періоду спільного проживання, зазначивши вказаний період з 28 грудня 2007 року до 03 січня 2015 року. Визнано Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , від 23.09.2013 року, індексний номер 10212072 в частині 51/200 чаток недійсним. В іншій частині рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 13.11.2017 року залишено без змін.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , за ОСОБА_1 , зарестроване право власності на 0,255 частки у праві спільної часткоовї власності на квартиру на АДРЕСА_1 , 0,745 частки зареєстровано за ОСОБА_3 . Вказана квартира є однокімнатною, загальною площею 60, 3 кв.м., житловою площею 24,1 кв.м.

Згідно Довідки про реєстрацію ОСББ "ВИВАТ" у спірній квартирі зареєстровані та проживають станом на 30.09.2019 ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Матеріалами справи підтверджуються, що сторони протягом 2018-2019 року неодноразово зверталися до органів поліції з приводу антисуспільної поведінки з приводу користування спірною квратирою та взаємних образливих дій. .

Відповідно до висновку експерта №19-1057/1058 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 04.09.2019 р., ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , становить 894 814,20 грн.

Відповідно ч.1 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно абз. 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем за зустрічним позовом на виконання вимог ч.2 ст. 365 ЦК України- згідно оригіналу квитанції № від 17.02.2020 року на депозитний рахунок суду внесено 228 177,70 грн вартості 51/200 частки спірного майна в ідповідно до попередньо проведеної оцінки вартості майна (894 814,20 грн. х 51 / 200).

Відповідно до положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із статтею 358 ЦК Україниправо спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Правовою підставою для припинення права на частку у спільному майні є стаття 365 ЦК України.

Відповідно до статті 365 ЦК Україниправо особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У пункті 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі № 908/1754/17 зроблено висновок, що стаття 365 ЦК Українисвідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, у пунктах 1-3).

Закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК Українине може вважатися самостійною обставиною для припинення права на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї).

Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини 1 статті 365 ЦК Україниза умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном.

Вирішуючи спір, суд на підставі доказів,поданих сторонами, доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки 51/200 частина спірної квартири не можна виділити в натурі та встановити належний порядок користування однокімнатною квартирою між двома різними родинами , а у відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 відсутні заперечення на отримання компенсації в рахунок належної їй частки у спірній квартирі та вона не наполягає на вселенні її у спірну квартиру за таких умов. Припинення права власності ОСОБА_1 , на 51/200 частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам, а отримання коштів за позбавлення права власності на цю частину житла особи є співмірним.

Суд бере до уваги інтереси обох сторін щодо володіння та користування належними їм частками квартири , доведеність позивачем за зустрічним позовом підстав, передбачених статтею 365 ЦК України для припинення права позивача за первісним позовом на частку у спільному майні, а також, що таке втручання у її право власності на майно за встановлених судами обставин є виправданим (необхідним) відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки на її користь буде стягнута відповідна грошова компенсація.

Щодо вимог первісного позову, то оскільки право власності ОСОБА_1 на частку у квартирі АДРЕСА_1 припиняється , то відповідно до ст. 321,391 ЦК України відсутні підстави для захисту її права власності шляхом усунення перешкод у користуванні нею ц ією чаткою квартири.

За такого , вимоги первісного позову задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_1 підлягають стягненню судовий збір, сплачений при подачі зустрічного позову у розмірі 2282 грн.

Керуючись, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 274, 279, 354 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 317, 356, 358, 382, 383, 386 ЦК України; ст. 155 ЖК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист прав власності шляхом вселення - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про припинення права на частку та визнання права власності- задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на 51/200 частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості даної частки в розмірі 228 177 (двісті двадцять вісім тисяч сто сімдесят сім) грн, що зберігаються на депозитному рахунку ТУ ДСА України в Миколаївській області відповідно до квитанції № від 17.02.2020 року .

Визнати право власності 51/200 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 2282 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 16 березня 2020 року

Суддя Гуденко О.А.