Справа № 157/1158/20
Провадження №2/157/314/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Фесь Т.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 і стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та понесені нею судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 16 липня 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 52. Від шлюбу є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Непорозуміння почалися давно, оскільки виявилося, що в них абсолютно різні погляди на життя, а також різні підходи до вирішення побутових та інших проблем, які виникають під час спільного проживання. Суперечки та образи між ними стали частим явищем, при чому відбувалися вони у присутності дитини. Відповідач зловживав спиртними напоями, не дбав про сім`ю, так як вона від нього очікувала. Вона завжди старалася іти на компроміс щоб владнати ситуацію, однак жодних змін у їх відносинах на краще не відбувалося, а тому з жовтня 2018 року вони припинили спільно проживати, вона з сином проживає у найманій квартирі. Спільного майна вони у шлюбі не нажили. Подальше збереження шлюбу вважає недоцільним та таким, що суперечить її інтересам, статус їх як подружжя давно є формальним, примирення неможливе. Відповідач наміру зберегти шлюб не виявляє. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею, а відповідач не буде позбавлений можливості спілкуватися з сином та брати участь в його вихованні. Матеріальну допомогу відповідач на утримання сина надає рідко, цих коштів не вистачає, оскільки в сина є проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим у п`ятирічному віці йому встановлена інвалідність і він змушений постійно приймати лікарські препарати, на які в середньому необхідно 20000 гривень в рік. Крім того, вона з дитиною проходить обстеження раз в півроку у Волинській обласній дитячій лікарні або у дитячій лікарні «Охматдит» в м. Києві. З метою уникнення в майбутньому непорозумінь щодо участі батька в утриманні дитини, вважає за необхідне звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина. Вона на даний час перебуває на обліку в службі зайнятості як безробітна та шукає роботу, а тому змушена відійти від принципу рівності в питанні утримання дитини. Інших осіб на утриманні у відповідача, крім сина, немає, проблеми зі здоров`ям у відповідача відсутні, майновий стан задовільний, і наскільки їй відомо, він має земельну ділянку на території Камінь-Каширської міської ради. Доходи у відповідача є, так як, з його слів, він працює, а тому він спроможний виконувати свій обов`язок утримувати дитину.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти розірвання шлюбу, а також не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1500 грн., та пояснив, що може сплачувати аліменти на утримання сина і в більшому розмірі як 1500 грн., але принципово цього робити не хоче.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебувають з 16 липня 2005 року у шлюбі, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції, актовий запис № 52.

Сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Встановлено, що сторони проживають окремо і шлюбні стосунки не підтримують.

Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив, тобто фактично позовні вимоги у цій частині визнав, і таке визнання ним позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, а тому суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб необхідно розірвати.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Отже, сторони у справі як батьки неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , зобов`язані його утримувати до досягнення ним повноліття.

Неповнолітня дитина сторін проживає з позивачкою, про що відповідач у судовому засіданні не заперечив.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача.

Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо порядку та розміру сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач є працездатною особою, на обліку у центрі зайнятості як безробітний не перебуває, його дохід складається з тимчасових сезонних заробітків, інші утриманці у нього відсутні, і має можливість, як він сам пояснив у судовому засідання, сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивачка.

Як вбачається з копії виписки із постанови лікарсько-консультаційної комісії від 31 серпня 2015 року неповнолітній ОСОБА_3 важко хворіє, є дитиною з інвалідністю.

З урахуванням вищезазначених обставин та беручи до уваги матеріальне становище відповідача, його стан здоров`я, стан здоров`я дитини і її матеріальне становище, потреби дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, матеріальне становище позивачки, а також те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою як на матір, так і на батька, суд дійшов висновку, що з відповідача належить стягувати аліменти на утримання його неповнолітнього сина щомісячно у розмірі, про який просить позивачка, тобто 2000 грн., починаючи з дня звернення її до суду, з 9 вересня 2020 року, і до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та з огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання дитини, суд дійшов висновку, що з відповідача належить стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. за вимогу про стягнення аліментів, та на користь позивачки понесені нею судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, у розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 77-81, 141, 263-265, 352-354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області 16 липня 2005 року, актовий запис № 52.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 9 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину за один місяць у розмірі 2000 гривень допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , в користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Дата виготовлення повного тексту рішення 13 жовтня 2020 року.

Головуючий: О. В. Антонюк