Справа № 167/895/20
Номер провадження 2/167/324/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Наумчука І.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 15 грудня 2008 року №1902, належить йому на праві приватної власності. Відповідач не проживає в житловому приміщенні з 2005 року так як проживає з мамою в Італії, про що комісією міської ради складено Акт №16 від 19 серпня 2020 року. Відповідач ОСОБА_1 не проживає у даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в квартирі не має, позивач у користуванні жилим приміщенням перешкод відповідачу не чинив. Факт реєстрації ОСОБА_1 порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, перешкоджає у оформленні субсидії, допомоги, як малозабезпечена сім`я по інвалідності. Зважаючи, що відповідач ОСОБА_1 тривалий час не проживає за вказаною адресою, позивач вважає, що він втратив право користування жилим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, давав суду пояснення, близькі за змістом до обгрунтувань позовної заяви.

Відповідач, повідомлення якого про час, місце та дату розгляду справи здійснювалося у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позовну заяву не подав. На підставі ч. 10 ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо виклику відповідача до суду в порядку, визначеному ЦПК, так як місцеперебування відповідача невідоме.

Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши інші докази у справі, дійшов висновку про задоволення позову.

Копією договору дарування квартири від 15 грудня 2008 року та копією витягу про державну реєстрацію прав № 30020539 від 19 травня 2011 року підтверджується, що власником квартири АДРЕСА_1 є позивач.

Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні № 2217 від 19 серпня 2020 року, виданої Рожищенською міською радою, вбачається, що до складу зареєстрованих осіб входять ОСОБА_1 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії акту від 19 серпня 2020 року №16, комісією у складі заступника міського голови, секретаря ради, спеціаліста І категорії - юриста стверджено, що ОСОБА_1 у кв. АДРЕСА_1 не проживає.

Показаннями свідка ОСОБА_2 стверджується, що відповідач ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 тривалий час, не менше 10 років, не проживає, його місцеперебування невідоме. Свідку не відомо про поважність причин непроживання відповідача в зазначеній квартирі.

Згідно із ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) власникові належать право володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК тільки власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Частиною другою статті 405 ЦК передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 понад рік не проживає у квартирі АДРЕСА_1 без поважних причин. Таку обставину однозначно підтвердив у своїх показаннях свідок. Доказів, що свідчать про поважність причини відсутності відповідача за місцем реєстрації проживання, судом не здобуто.

Оскільки ОСОБА_1 не проживає в квартирі №8 більше року без поважних причин і судом не встановлено підстав для збереження за відповідачем жилого приміщення на більш тривалий строк, тому позовні вимоги необхідно задовольнити.

Ухвалою суду від 20 серпня 2020 року було відстрочено сплату позивачем ОСОБА_1 судового збору до ухвалення судового рішення, тому на підставі ч. 1 ст.141 ЦПК з відповідача до Державного бюджету підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 до Державного бюджету України 840,80 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 ).

Суддя: В.Б. Требик