БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/550/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2020 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.,

з участю секретаря судового засідання - Шумяк Л.М.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 квітня 2009 року між ними було укладено шлюб, від якого дітей не мають; спільне життя між ними не склалося через погане ставлення дружини до його дітей від попередніх шлюбів, зникло почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Наполягає на винесенні рішення про розірвання шлюбу без надання додаткового часу для примирення, оскільки він хоча й проживає з дружиною в одному будинку, але подружніх відносин не підтримує, спільних інтересів не має, наданий судом строк не дав позитивного результату, в зв`язку з чим подальше збереження шлюбу між ними неможливе.

Відповідачка відзиву на позов не подала, в судовому засіданні заперечила проти розірвання шлюбу, так як чоловік можливо через певний час усвідомить свою помилку та прийде до висновку про можливість збереження шлюбу.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

За змістом положень ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) 27 квітня 2009 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом №04. Від даного шлюбу подружжя спільних дітей не має.

Ухвалою Борзнянського районного суду від 04 серпня 2020 року за клопотанням відповідачки подружжю надавався час для примирення в два місяці.

Сторони хоча й проживають в одному будинку, але тривалий час подружніх стосунків не підтримують, спільних інтересів та дітей не мають, втратили почуття взаємної любові, поваги, допомоги одне до одного, заперечення відповідачки в судовому засіданні проти розірвання шлюбу є суто формальним, оскільки наданим судом часом для примирення сторони не скористалися в цілях збереження сім`ї, відповідачкане навела обгрунтованих підстав для продовження існування шлюбу, позивач категорично наполягає на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер.

За вказаних обставин надання сторонам додаткового часу для примирення буде примушуванням до збереження шлюбних відносин та порушенням права чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити.

Наведений висновок суду також узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 30 травня 2019 року по справі №442/6319/16-ц.

Понесені ОСОБА_1 у справі судові витрати по сплаті судового збору за його клопотанням залишаються за позивачем, що з огляду на засади диспозитивності цивільного судочинства не суперечить вимогам ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.24, 55, 56, 110-112 СК України, ст.2-4, 12, 19, 23, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27 квітня 2009 року Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом №04 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим у АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), зареєстрованою в АДРЕСА_1 , розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Борзнянський районний суд) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А. Луговець