УХВАЛА

25 березня 2020 року

м. Київ

справа № 473/3875/16-ц

провадження № 61-27142св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - Приватне підприємство «Укрінтерпостача»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - Приватне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Агро-Дар-Вознесенськ»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного підприємства «Укрінтерпостача» на рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 29 червня 2017 року у складі колегії суддів:

Лівінського І. В., Данилової О. О., Шаманської Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року Приватне підприємство «Укрінтерпостача» (далі -

ПП «Укрінтерпостача») звернулося до суду з позовом, який у подальшому уточнило, до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Агро-Дар-Вознесенськ» (далі -

ПП «СП «Агро-Дар-Вознесенськ») про визнання договору оренди земельних ділянок недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що 26 жовтня 2006 року між ПП «Укрінтерпостача» та ОСОБА_1 укладено договір оренди чотирьох земельних ділянок загальною площею 4,3954 га (3,6499 га, 0,6114 га, 0,1293 га

та 0,0054 га), які належали їй та розташовані в межах території Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, строком на 10 (десять) років. Цей договір 09 січня 2008 року зареєстрований у Державному реєстрі земель Вознесенським реєстраційним округом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла.

Вказані земельні ділянки успадкував її син ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 квітня 2009 року.

03 серпня 2015 року ОСОБА_1 уклав із ПП «СП «Агро-Дар-Вознесенськ» договір оренди земельної ділянки площею 3,6499 га строком на 20 років, який 13 серпня 2015 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Отже ОСОБА_1 , у період дії договору оренди від 26 жовтня 2006 року, незаконно уклав інший договір оренди з ПП «СП «Агро-Дар-Вознесенськ»,

що суперечить вимогам здійснення державної реєстрації речових прав, моральним засадам суспільства та порушує право ПП «Укрінтерпостача»

як орендаря.

З урахування зазначеного ПП «Укрінтерпостача» просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,6499 га, укладений 03 серпня

2015 року між відповідачем та ПП «СП «Агро-Дар-Вознесенськ».

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом

до ПП «Укрінтерпостача», третя особа - ПП «СП «Агро-Дар-Вознесенськ»,

про визнання договору оренди землі від 26 жовтня 2006 року припиненим, посилаючись на те, що цей договір припинив свою дію 26 жовтня 2016 року. Також ОСОБА_1 просив зобов`язати ПП «Укрінтерпостача» повернути орендовані земельні ділянки загальною площею 4,3954 га.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області

від 17 травня 2017 року позов ПП «Укрінтерпостача» задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,6499 га, укладений 03 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ПП «СП «Агро-Дар-Вознесенськ», який зареєстрований 13 серпня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «Укрінтерпостача» судові витрати

в розмірі 1 378,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ПП «Укрінтерпостача», суд першої інстанції виходив із того, що договір оренди земельної ділянки від 03 серпня 2015 року між ОСОБА_1 і ПП «СП «Агро-Дар-Вознесенськ» укладено з порушенням вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі», чим порушено права

ПП «Укрінтерпостача», що є підставою для визнання його недійсним відповідно до частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив

із того, що відлік строку оренди за договором від 26 жовтня 2006 року розпочався з моменту його державної реєстрації, тобто з 09 січня 2008 року, а тому строк дії договору закінчується 09 січня 2018 року, отже, немає підстав для визнання цього договору припиненим.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 29 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат змінено, а в частині зустрічного позову ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ПП «Укрінтерпостача» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки площею 3,6499 га, кадастровий номер :01:000:0139, площею 0,61 га, кадастровий номер :01:000:0183, площею 0,13 га, кадастровий номер :03:000:0834, та площею 0,0054 га, кадастровий номер :03:000:1002, які розташовані в межах території Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «Укрінтерпостача» 1 378,00 грн судового збору.

Стягнуто з ПП «Укрінтерпостача» в дохід держави 1 561,56 грн судового збору.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині зустрічного позову

ОСОБА_1 та задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відлік строку оренди за договором, укладеним між ОСОБА_1 і ПП «Укрінтерпостача», почався з моменту його укладення, тобто з 26 жовтня 2006 року, а тому строк дії цього договору закінчився 26 жовтня 2016 року, отже, є підстави для зобов`язання ПП «Укрінтерпостача» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки, які перебували в оренді ПП «Укрінтерпостача».

Також суд апеляційної інстанції виходив із того, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову ПП «Укрінтерпостача» в частині визнання недійсним договору оренди землі від 03 серпня 2015 року, який укладено між ОСОБА_1 і ПП «СП «Агро-Дар-Вознесенськ», оскільки такий договір укладено всупереч статті 33 Закону України «Про оренду землі», чим порушено права ПП «Укрінтерпостача».

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2017 року ПП «Укрінтерпостача» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення апеляційного суду в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ПП «Укрінтерпостача» про зобов`язання повернути земельні ділянки й залишити в силі в цій частині рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення зустрічного позову, не врахував, що строк дії договору оренди землі починається після набрання ним чинності, тобто після його державної реєстрації,

а не з моменту укладення, як помилково вважав апеляційний суд.

Оскільки державна реєстрація договору оренди землі від 26 жовтня 2006 року здійснена 09 січня 2008 року, строк дії договору оренди землі закінчується

09 січня 2018 року, а не 26 жовтня 2016 року.

Крім того, зобов`язуючи ПП «Укрінтерпостача» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки, апеляційний суд не з`ясував, чи перебувають спірні земельні ділянки у користуванні ПП «Укрінтерпостача». Також не врахував, що згідно

з актом приймання-передачі земельної ділянки від 13 серпня 2015 року одну

із земельних ділянок ОСОБА_1 передав ПП «СП «Агро-Дар-Вознесенськ».

У частині вирішення судами первісного позову ПП «Укрінтерпостача»

до ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельних ділянок недійсним судові рішення не оскаржуються, а отже, не є предметом перегляду в суді касаційної інстанції (ст. 400 ЦПК України).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подав заперечення (відзив) на касаційну скаргу, у якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги

ПП «Укрінтерпостача» та залишити оскаржуване судове рішення без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 21 серпня 2017 року відкрито провадження у справі

та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

10 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Кривцовій Г. В.

Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року справу призначено

до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року касаційне провадження

у справі № 473/3875/16-ц зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 322/1178/17.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

07 лютого 2020 року справу призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання

про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження

у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду

не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Оскільки справа № 322/1178/17 (провадження 14-338цс19) у подібних правовідносинах, передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду,

15 січня 2020 року розглянута, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне касаційне провадження у справі № 473/3875/16-ц поновити.

Керуючись частиною першою статті 254, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 473/3875/16-ц за позовом Приватного підприємства «Укрінтерпостача» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне підприємство «Сільськогосподарське підприємство

«Агро-Дар-Вознесенськ», про визнання договору оренди земельних ділянок недійсними, за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Приватного підприємства «Укрінтерпостача», третя особа - Приватне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Агро-Дар-Вознесенськ»,

про визнання договору припиненим, за касаційною скаргою Приватного підприємства «Укрінтерпостача» на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 29 червня 2017 року поновити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С. Ю. Бурлаков

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

В. П. Курило