ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/189/20 Справа № 211/1341/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання- Чубіна А.В.

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Бериславського відділення поліції Головного управління в Херсонській області старшого сержанта поліції Івасішина Андрія Петровича, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Бериславського відділення поліції Головного управління в Херсонській області старшого сержанта поліції Івасішина А.П., Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

В мотивування заявлених позовних вимог зазначив, що він 28.07.2017 року рухаючись на власному автомобілі марки ВАЗ-21154, державний номер НОМЕР_1 , по трасі Мар`янське - Берислав 97-98 км. був зупинений патрульною поліцією. Відповідачем складено постанову та накладено адміністративний штраф, при цьому поліцейський не представився, причину зупинки не повідомив. Позивач пояснив, що у нього в салоні на час зупинення автомобіля була хвора дитина та попросив викликати швидку допомогу, працівники поліції відмовили. Позивач викликав карету швидкої та поліцію, оскільки дії інспектора по зупиненню вважав незаконними. Не надавши постанову для ознайомлення та її підпису патрульна поліція уїхала.

Поліцією, яка прибула на виклик було повідомлено позивачеві про його право оскаржити дії відповідача. Отримавши постанову інспектора винесену 28.07.2017 року її оскаржив. Рішенням суду від 29.11.2017 року дії відповідача визнано незаконними та постанову від 28.07.2017 року відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП скасовано. У зв`язку з незаконними діями відповідача позивач пережив моральні страждання які оцінює в 25000 грн. та просить суд стягнути їх з Державної казначейської служби.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бондарчук Аліни Олексіївни, задоволено.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Бериславського відділення поліції Головного управління в Херсонській області старшого сержанта поліції Івасішина Андрія Петровича, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. (п`ять тисяч гривень).

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь держави за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції судовий збір в сумі 1921 грн.

Позивач ОСОБА_1 19 березня 2020 року подав до Дніпровського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, яка мотивована тим, що судом в постанові від 27 лютого 2020 року не зазначено ідентифікаційний код Державної казначейської служби України в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), у зв`язку з чим судове рішення не може бути виконано.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши заявника ОСОБА_1 , який підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Бериславського відділення поліції Головного управління в Херсонській області старшого сержанта поліції Івасішина Андрія Петровича, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. (п`ять тисяч гривень).

Відповідно до п.20 роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК 2004 року (ст. 270 ЦПК ); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України.

Зазначені заявником обставини щодо не зазначення у постанові ідентифікаційного коду Державної казначейської служби України в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України не є підставою для винесення додаткового рішення в розумінні ст.270 ЦПК України, а тому колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі.

Слід відмітити, що ухвалою Довгинцівського районного суду м,Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року була задоволена заява ОСОБА_1 в частині виправлення помилки у виконавчому листі №211/1341/19, а саме внесено код ЄДРПОУ Державної казначейської служби України - 37567646, а відтак відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №211/1341/19 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 31 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: