Справа № 569/5275/20
У Х В А Л А

03 квітня 2020 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та визнання договору недійсним,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд 01 квітня 2020 року з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу та визнання договору недійсним звернувся ОСОБА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 квітня 2020 року, відповідно до ст.33 ЦПК України, вищевказана цивільна справа передана у провадження судді Ковальова І.М.

З метою уникнення сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності в розгляді зазначеної цивільної справи суддею Ковальовим І.М. до вирішення питання про прийняття вищевказаної справи до свого провадження по справі було подано письмову заяву про самовідвід.

Суддею подана заява про самовідвід, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України з якої вбачається, що Ковальов І.М. 01 квітня 2020 року перебував у відпустці. Вказана цивільна справа мала б бути розподілена 01 квітня 2020 року між суддями Рівненського міського суду, які в цей день перебували на робочому місці, а не 02 квітня 2020 року.

Вивчивши на стадії вирішення питання про прийняття вищевказаної справи до свого провадження, заяву про самовідвід подану суддею Ковальова І.М. до прийняття справи до свого провадження та дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що вказана заява про самовідвід підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає наступне:

"Кожен має право на справедливий... розгляд його справи...незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..."

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ( № 3477- IV від 23.02.2006 року із змінами до доповненнями) , суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду у справі « Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року встановлено, що відповідно до установленої практики Європейського Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див.вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. Вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland) та рішення у справі "ОСОБА_9 проти Iспанії" (Castillo Algar v.Spain), від 28 жовтня 1998 року,п.45).

Тому, з врахуванням вищезазначеного рішення Європейського суду, а також з метою втілення довіри до суду громадськості у демократичному суспільстві, заява про самовідвід судді, яка подана суддею Рівненського міського суду Ковальовим І.М. є обґрунтованою і такою, що не дасть сторонам по справі підстав для їх сумнівів в об`єктивності та неупередженості вказаного судді в розгляді справи, а тому вона підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36,37,39,40 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Самовідвід судді Ковальова І.М. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та визнання договору недійсним - задоволити.

Справу передати до канцелярії Рівненського міського суду для проведення автоматизованого розподілу справи, відповідно до вимог ч.3 ст.14, ст.33 ЦПК України.

Ухвала остаточна.

Суддя Рівненського

міського суду І.М. Ковальов