Справа: № 484/2716/20
Провадження № 2/484/1203/20 р.
Р І Ш Е Н Н Я

( з а о ч н е )

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання - Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа - ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

20.08.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком по АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити.

Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Колесніченко Л.І. 02.08.2016 року за реєстровим № 644 їй на праві спільної часткової власності належить 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Співвласником вказаного житлового будинку є її мати ОСОБА_3 .

Згідно будинкової книги та довідки, виданої головою квартального комітету № 39 ОСОБА_4 від 18.07.2020 року в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована з 20.06.1991 року; дядько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 09.06.1965 року, але який у зв`язку із виїздом в період з 2016 року по теперішній час не проживає за вказаною адресою та участі у спільному господарстві не приймає. Перешкод в користуванні житловим приміщенням ні позивачка, ні її мати ОСОБА_3 відповідачу не чинили, його нинішнє місце проживання їм невідомо та будь-які контакти з ним відсутні.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою відсутністю за місцем реєстрації без поважної причини, крім того він не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню, а тому позивачка, як співвласник вказаного житлового будинку вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки формальна реєстрація відповідача у житловому будинку створює їй перешкоди у здійсненні права користування, розпорядження і володіння своїм майном, в тому числі в отриманні субсидії.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позов не подав.

ОСОБА_3 надала заяву про слухання справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що право власності позивача на частину будинку АДРЕСА_1 підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Колесніченко Л.І. 02.08.2016 року за реєстровим № 644, та витягом з реєстру.

Згідно копії будинкової книги та довідки квартального комітету, відомо що за даною адресою прописаний ОСОБА_2 , який там фактично не проживає з 2016 року.

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно із ст.ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

Відповідно до норм ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо без поважних причин не проживає на спірній жилплощі понад встановлені законом строки, або вибула на інше постійне місце проживання.

Згідно ст. 405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом.

Реєстрація відповідача у будинку є перешкодою власнику у повному здійсненні права власності.

В зв`язку з цим суд вважає необхідними зазначити про те, що відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч. 2 ст. 29 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач з 2011 року не проживає в будинку АДРЕСА_1 , з даного житла добровільно вибув в інше житло, то суд вважає, що він вважається таким, що втратив право користування ним.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279, 280-283 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ); третя особа - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: