Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/444/20

Провадження №2/377/233/20

07 жовтня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т.О., за участі секретаря судового засідання Маряхіної І.В., позивача ОСОБА_1 , представник відповідача відсітній, розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «К.С.ІНВЕСТ» - про захист прав споживача,

УСТАНОВИВ:

27 липня 2020 року до суду подана позовна заява, у якій позивач просить зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «К.С. ІНВЕСТ» здійснити перерахунок зі зниженням оплати на 57,07 грн., послуги технічного обслуговування домофонної системи першого під`їзду 2-го будинку Невського кварталу м. Славутич, на користь позивача в рахунок наступних платежів, починаючи з другого півріччя 2020 року. Стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування компенсації за моральну шкоду в грошовому розмірі 510 гривень. Стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування компенсації за відрив від звичайних занять в грошовому розмірі 2197 гривень. Накласти штраф на відповідача в сумі 85 гривень з зарахуванням в державний бюджет України.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 30.07.2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 21/12 про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту аудіодомофонної системи. Як зазначено у п.1.1. вищезазначеного Договору, виконавець зобов`язується постійно та якісно надавати абоненту послуги з технічного обслуговування та ремонт встановленої домофонної системи. Як зазначено у п.1.2 характеристика об`єкта надання послуг: - металеві двері з електромагнітним замком, переговорним пультом «БЕРКУТ КС», гідравлічним доводчиком, кнопкою відкривання дверей; - блок електроніки і комутації; квартирні переговорні трубки; -з`єднувальний кабель і дріт. Розрахунок оплати послуги нараховується та проводиться за кожне півріччя по тарифу 18 гривень/місяць у 2020 році. Як вказує позивач у позовній заяві, він з сусідами, ще до 01.02.2020 року помітили, що гідравлічний доводчик вхідних дверей їх під`їзду в будинку АДРЕСА_1 , який відноситься до складу домової системи (ДС), мав значний недолік, а саме: явище дуже голосного прихлопування при автоматичному закритті цих дверей. Після неодноразових заявок його сусідів з цього приводу, відповідачем виконувався безуспішний ремонт. В березні 2020 року працівники відповідача замінили дефектний гідравлічний доводчик дверей на новий китайського виробництва. Після цієї заміни, в березні-квітень і до 06.05.2020 року послідував інший недолік недозакриття дверей новим доводчиком з гучним гудінням соленоїда в теплу погоду, тобто в денний час. Гарантійний строк відповідач не надав. Голосне гудіння соленоїда замка обумовлювало значний дискомфорт для мешканців їх під`їзду, тому він більше часу перебував у відключеному стані від електроживлення. Черговий ремонт відповідачем нічого не дав. І тільки 06.05.2020 року у присутності позивача виявили первопричину недоліку - це було затирання в теплу погоду нижньої металевої планки порога за металевий кут дверей з причини лінійного різновекторного взаємного розширення металу нерівних профілей дверей, її вирівняли за хвилину і з того часу претензій по роботі в цілому домофонної системи немає. Позивач зазначає, що неодноразово подавав до відповідача звернення вимоги електронними листами в досудовому порядку вирішити спір з об`єктивного перерахунку оплати, в тому числі в формі Акту-претензії від 30.04.2020 року, за цей довготривалий період їх ремонтних робіт з доводчиком та дверями (за лютий, березень, квітень 2020 року до 06.05.2020 року), шляхом виконання перерахунку оплати неякісної послуги обслуговування домофонної системи (ДС) зниженням на 100% в рахунок наступних платежів на підставі п.4.1.4 Договору. Відповідач електронними листами відповідав, що ніякого перерахунку не буде, а навпаки 22.07.2020 року позивач отримав розрахунковий лист за друге півріччя 2020 року, в якому був зазначений борг в сумі 162 гривні. Вважає такі дії відповідача протиправними, тобто порушено його право отримати вчасно та відповідної якості послугу. Крім того вважає, що внаслідок довготривалої бездіяльності в відсутності якісного ремонту домофонної системи відповідачем заподіяно йому моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях від гучного бахкання вхідних під`їздних дверей, гучного гудіння соленоїда їх замка, що позначилося на душевному стані та призвело до погіршення взаємовідносин у сім`ї, в час перебування вдома при запровадженні карантину на території України з причини убезпечення від коронавірусу COVID-1. Крім того вважає, що відповідач повинен йому компенсувати судові витрати за відрив від звичайних занять на підставі ч.2 ст.138 ЦПК України та накласти штраф на відповідача. Станом на день звернення з даним позовом до суду відповідачем не вчинено жодних дій щодо його вирішення питання щодо перерахунку зі зниженням оплати за послуги технічного обслуговування домофонної системи, що, на думку позивача, є порушенням з боку відповідача Закону України «Про захист прав споживачів». Тому позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою судді від 31 липня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного письмового позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с.26).

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

12.08.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що позовні вимоги не визнають мотивуючи тим, що між їх компанією та ОСОБА_1 дійсно існує договір № 21/12 про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту аудіодомофонної системи від 30.07.2018 року, згідно якого за п.3.6 строк усунення несправностей з моменту надходження заявки становить при незначних пошкодженнях 24 години, при складних пошкодженнях 72 години, але згідно цього ж договору п.4.4.3 Виконавець зобов`язується прибути за викликом абонента протягом 24 годин з моменту прийняття службою сервісу повідомлення про несправність або в час погоджений з абонентом. Кожна заявка приймається їх співробітниками за телефоном, проте ніяк не на електронну пошту. Виконання заявок щосереди в м.Славутич, було розраховано їх компанією, виходячи з розміру абонентської плати та самої кількості абонентів, а також з власного досвіду роботи, адже вони працюють вже більше 15 років. Обслуговування першого під`Їзду за адресою АДРЕСА_1 , вони виконують з 01 січня 2009 року і ніяких скарг не було. Перевіривши журнал реєстрації заявок за весь 2019 рік, встановили, що не було жодної заявки від будь-яких мешканців, що проживають за адресою: АДРЕСА_2 , як і не було жодних заявок або скарг на роботу домофонної системи до 11.03.2020 року. Дана заявка і була виконана саме 11.03.2020 року, про що свідчить підпис в плані-завданні, де зазначено, що було встановлений новий дверний доводчик. Надалі заявки, що поступали, виконувались їх компанією в найближчу середу, як і було погоджено з абонентами. Вважають, що їх компанія не порушувала умов договору і продовжувала надавати послуги своєчасно, навіть в тяжких умовах карантину, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача відшкодування компенсації за моральну шкоду в розмірі 510 гривень та накладення на відповідача штраф в сумі 85 гривень з зарахуванням в державний бюджет України повністю безпідставними. Лише виходячи з того факту що станом на 13.03.2020 року були звільнені некваліфіковані робітники, а нові майстри з ремонту домофонних систем ще проходили навчання, керівництвом їх компанії було прийнято рішення зробити абонентам першого під`їзду 2-го будинку Невського кварталу м. Славутич пільгову оплату на цей період з подальшим перерахунком (повністю знята оплата за березень, квітень та травень в сумі 54 гривні з кожного абонента. В зв`язку з помилкою в програмному забезпеченні ними було надіслано квитанції без відповідного перерахунку. Виявивши цю помилку їх компанія сповістила мешканців першого під`їзду 2-го будинку Невського кварталу м. Славутич через вивішування відповідної об`яви, копія якої долучена до відзиву, на під`їздних дверях, та поклавши копію цієї об`яви в кожну поштову скриньку. Їх компанією було зроблено перерахунок та надано пільгу по абонентській платі загальним розміром 918 грн, тому вважають вимогу позивача здійснити перерахунок зі зниженням оплати на 57,02 грн. послуги технічного обслуговування домофонної системи першого під`їзду 2-го будинку Невського кварталу м. Славутич в рахунок наступних платежів виконаною більше ніж повністю. Також зазначили, що їх підприємство є лише виконавцем послуг із обслуговування аудіодомофонної системи і відповідає лише за надані послуги відповідно до їхнього переліку і періодичності, в той час як мешканці будинку є безпосередніми власниками встановленої металевої двері з електромагнітним замком, переговорним пультом, гідравлічним доводчиком, блоком комутації і електроніки, квартирних переговорних трубок, з`єднувальних кабелів та дротів. Їх компанія не несе відповідальність за вади об`єкта (житлового будинку), що сталися внаслідок природного зносу об`єкта чи його частин (металевим дверям, що потребували рихтувальних робіт, вже більше 11 років). Згідно ч.2 ст.7 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування компенсації за відрив від звичайних занять в грошовому розмірі 2197 гривень вважають також безпідставною через те, що їх компанія не створювала жодних перешкод для позивача, а саме для його відриву від звичайних занять, в той час як сам позивач, згідно вищенаведеного закону, несе зобов`язання щодо належного утримання технічного переоснащення (встановленої металевої двері) спільного майна багатоквартирного будинку. Просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с.34-37).

12 серпня 2020 року позивачем подано заяву про виклик свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яким відомо обставини про факт неякісної послуги обслуговування відповідачем домофонної системи дверей першого під`їзду та факт розміщення об`яви відповідача від 07.08.2020 року (а.с.31).

20 серпня 2020 року позивачем подано відповідь на відзив (а.с.48-49), в якій він зазначив, що в цілому заперечення відповідача не визнає, вважає, що вони суперечать положенням Договору, докази-додатки відзиву повністю підтверджують календарний та змістовний характер розвитку викладених претензій обставин позовної заяви. На підставі ст.ст.43,49, 111 ЦПК України, просить суд відхилити необгрунтоване прохання у відмовлені позовних вимог відповідача у відзиві повністю, крім доказів додатків до відзиву, з задоволенням його позовних вимог з врахуванням зменшенням позовної вимоги перерахунку з суми 57,02грн., принципово, до грошової суми 2,02грн. Крім того просить стягнути з відповідача його поштові витрати на подачу позовної заяви грошовою сумою з додатку № 6 до позову-квитанції надсилання копії позову відповідачу та поштові витрати на відповідь на відзив (а.с.18,50).

Оскільки позиач заявив клопотання про виклик і допит свідк ухвалою судді від 22 вересня 2020 року призначено судове засідання з викликом сторін на 07.10.2020 року (а.с.55).

В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини. При цьому відмовився від допиту двох свідків, яких було заявлено раніше.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнають.

Свідок ОСОБА_3 суду показала, що її квартира знаходиться на першому поверсі, під,їзда 2 Невського (Ленінградського) 2, постійно не працює доводчик. Двері грюкають, із-за неякісної роботи обслуговуючої організації, вона відмовилась від домофона.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що його квартира знаходиться на третьому поверсі під,їзда 2 Невського (Ленінградського) 2, до обслуговуючої органзації є претензії, неякісно надають послуги, постійно звертались для усунення недоліків, двері грюкають, доводчик не працює, після звернень до організації на даний час ніби то усунено недоліки їх вимоги органзвцією виконані.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши письмові докази, надані сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечнь, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Закон України «Про захист споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Статтею 22 «Про захист прав споживачів», встановлено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст.175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими вона обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

За правилам ст.4 ч.1 п. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст.526 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст.903 ЦК України).

Судом встановлено, що 30.07.2008 року між сторонами було укладено договір ОСОБА_1 - позивач у справі з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «К.С-ІНВЕСТ-СЕРВІС», відповідач у справі з другої сторони, уклали договір про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту аудіодомофонної системи.

Згідно п.1.1. вказаного договору, відповідач по справі взяв на себе зобов`язання постійно та якісно надавати абоненту послуги з технічного обслуговування та ремонт (ремонту навмисних пошкоджень, усунення крадіжок) встановленої домофонної системи (в подальшому ДС), а абонент- позивач у справі зобов`язався своєчасно оплачувати абонентську плату за встановленим тарифом у строки і на умовах, передбачених договором.

Пунктом 1.2 договору визначена характеристика об`єкта надання послуг: - металеві двері з електромагнітним замком, переговорним пультом «БЕРКУТ КС», гідравлічним доводчиком, кнопкою відкривання дверей; - блок електроніки і комутації; квартирні переговорні трубки; -з`єднувальний кабель і дріт.

Згідно п.2.2. вказаного договору від 30.07.2008р., розмір щомісячної абонентської плати за технічне обслуговування та проведений ремонт вразі його проведення на момент укладання договору становить 4,90 гривень.

Як зазначено в п.3.1. розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплату за технічне обслуговування та ремонт абонент здійснює щомісячно перерахуванням коштів на розрахунковий рахунок виконавця або безпосередньо в касу підприємства до 20 числа поточного місяця. Абонент має право здійснити предоплату за любий проміжок часу, але не більше ніж до кінця року, без подальшого перерахунку, незалежно від зміни вартості послуг, які надаються.

Згідно п.3.6. Строк усунення неисправностей в домофонній системі, яка стоїть на абонентському обслуговуванні, визначається з моменту надходження заявки і становить при незначних пошкодженнях (несправності абонентських трубок, обрив з`єднувальних дротів, заміна запобіжників) не пізніше 24 годин в час, зручний для абонента; при складних пошкодженнях (навмисних пошкодженнях) не більше 72 годин.

При цьому відповідно до наданих скриншотів вбачається, що у період 23.04.2020 року та 30.04.2020 року звертався до відповідачів з претензією про погано працюючий доводчик на вхідних дверях під,їзду. В той же час з відповідей відповідачів вбачається, що вон просили відповідача звернутись із заявками, до 11.03.2020 року жодних заявок або скарг на роботу домофонної системи до відповідачів не надходило. Перша заявка була виконана 11.03.2020 року, про що свідчить підпис в плані-завданні, де зазначено, що було встановлений новий дверний доводчик. Надалі заявки, що поступали, виконувались відповідачем в найближчу середу, як і було погоджено з абонентами. На 06.05.2020 року ремонт виконано, як зазначнео у скріншоті на адресу позивачів.

З оглянутих копій Планів-завдань вбачається, що 11.03.2020 року, 18.03.2020 року, 01.04.2020 року, 15.04.2020 року, 06.05.2020 року по заявкам ОСОБА_7 , приїздили представники відповідачів і усували недоліки у роботі домофона, які зазначені у відмітках про виконання робіт майстра (а.с.40-44).

З Повідомлення ТОВ «К.С-НВЕСТ» представництво якогог знаходиться у м. Чернігові, до мешканців під,їзду АДРЕСА_3 зазначено, що у роботі домофонної системи були перебої. І тому прийнято рішення зробити пільгову оплату за березень,квітень та травень в сумі 54 гривні з кожного абонента. При цьому додано розрахунок взаєморозрахунків з клієнтами, в тому числі кв. АДРЕСА_4 (а.с.45,46).

З урахуванням аналізу вищезазначених документів, та свідчень свідків, суд дійшов висновку, що жодних належних та допустимих доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «К.С-ІНВЕСТ-СЕРВІС» не виконує своїх зобов`язань та не надає (або надає неякісно) послуги з технічного обслуговування і ремонту аудіодомофонної системи, за які нараховує плату, позивачем суду не надано.

Крім того не встановлено порушень прав позивача ОСОБА_1 , які б підлягали судовому захисту.

За приписами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача завданої відповідачем моральної шкоди - суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно роз`яснень, наданих у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З`ясувавши в судовому засіданні те, що, доказів, які б свідчили про наявність факту завдання позивачу відповідачем збитків або шкоди - матеріали справи не містять, суд також дійшов висновку про те, що, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення компенсації за відрив від звичайних занять суд приходить до наступного.

Стаття 138 ЦПК України визначає склад витрат сторін та їх представників, що пов`язані з явкою до суду. Зокрема до таких витрати відносяться:

1) витрати, пов`язані із переїздом до іншого населеного пункту;

2) витрати, пов`язані із найманням житла;

3) компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

ОСОБА_8 посилаючись на вимоги ч.2 ст.138 ЦПК України, просив суд стягнути з відповідача на його користь 2197 гривень компенсацію за відрив від звичайних занять.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.138 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, виходячи з назви та норми статті 138 ЦПК України, компенсації підлягають лише ті витрати за відрив від звичайних сторони у справі занять, що пов`язані з явкою до суду.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про відрив від звичайних занять у зв`язку зі зверненням до суду. Відтак, відсутні відомості, які б могли бути взяті судом до уваги при визначенні суми наведеної компенсації. Крім того, при поданні даного позову позивач судовий збір не сплачував, з причин того, що звільнений від його сплати на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Тому, позов в частині стягнення судових витрат у виді компенсації за відрив від звичайних занять у розмірі 2197 гривень задоволенню не підлягає.

Щодо накладення на відповідача штраф в сумі 85 гривень з зарахуванням в державний бюджет України, то суд приходить до висновку, що в зв`язку з тим, що суду не надано доказів на підтвердження того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «К.С-ІНВЕСТ-СЕРВІС» не виконує своїх зобов`язань та не надає (або надає неякісно) послуги з технічного обслуговування і ремонту аудіодомофонної системи, за які нараховує плату, то відсутні підстави для накладення на відповідача штраф в сумі 85 гривень.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають за їх безпідставністю та недоведеністю.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача поштові витрати. Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача - у разі задоволення позову.

Керуючись статтями 258- 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «К.С.ІНВЕСТ» - про захист прав споживача - про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок та скасування нарахованої плати відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення направити сторонам для ознайомлення.

Повне рішення виготовлено 09.10.2020 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_9 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 .

Відповідач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «К.С.ІНВЕСТ», юридична адреса:17483, Чернігівська область, Прилуцький район, смт. Ладан, вул. Миру, буд. 100, корпус А, .

Суддя Т. О. Малишенко