провадження № 2-з/756/282/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

07 жовтня 2020 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Белоконна І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності на нежитлове приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності на нежитлове приміщення.

Позивачем по справі також подано заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст. 149, 150 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти арешт на нежитлові приміщення з № 1 по № 20 (група приміщень № 35) - ресторан, загальною площею 269,70 кв.м., що складає 4/100 частини від нежитлового будинку, площею 6 749,20 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Забезпечення позову заявник мотивує тим, що він та відповідачі є співвласниками нежитлових приміщень з № 1 по № 20 (група приміщень № 35) - ресторан, загальною площею 269,70 кв.м., що складає 4/100 частини від нежитлового будинку, площею 6 749,20 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Спільна власність створює перешкоди у належному користуванні вказаними приміщеннями, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на їхні частки та відповідно стягнення з позивача на користь відповідачів вартості зазначених нежитлових приміщень.

Однак відповідачі мають намір відчужити спірне майно, яке є предметом спору, на користь третіх осіб, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду про задоволення позову.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заяву позивача про забезпечення позову необхідно задовольнити з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 17.10.2007 за позивачем зареєстровано право власності на 1/6 частину нежитлових приміщень з № 1 по № 20 (група приміщень № 35) - ресторан, загальною площею 269,70 кв.м., що складає 4/100 частини від нежитлового будинку, площею 6 749,20 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Інші 5/6 частин вказаного нерухомого майна належать відповідачам, що також підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 17.10.2007.

Враховуючи позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на частки відповідачів та відповідно стягнення з нього на користь останніх вартості зазначених частин нежитлових приміщень, беручи до уваги те, що вищевказане нерухоме майно є предметом спору, судвважає доцільним та правильним накласти арешт на нежитлові приміщення з № 1 по № 20 (група приміщень № 35) - ресторан, загальною площею 269,70 кв.м., що складає 4/100 частини від нежитлового будинку, площею 6 749,20 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Такий вид та спосіб забезпечення, на думку суду, є співмірним та достатнім для забезпечення позову.

Суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Керуючись ст. 149-153, 247 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення з № 1 по № 20 (група приміщень № 35) - ресторан, загальною площею 269,70 кв.м., що складає 4/100 частини від нежитлового будинку, площею 6 749,20 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.В. Белоконна