Справа № 186/983/20
Провадження номер № 2-о/0186/31/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Демиденко С.М.

секретар: Фадєєва Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Однією сім`єю із ОСОБА_2 вони проживали за адресою АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка.

Вона здійснила його поховання, як дружина. При житті ОСОБА_2 отримував пенсію. ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії по випадку втрати годувальника. Проте на її особисте звернення було роз`яснено, що вона не має права на пенсію, оскільки не являється офіційною дружиною покійного.

Просить суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без шлюбу у період з лютого 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання заявник не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви заперечує, оскільки ОСОБА_1 не являється дружиною ОСОБА_2 та відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не має права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Перебиківці, Заставнівського району, Чернівецької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Першотравенськ, Дніпропетровської області.

Згідно копії акту №461 від 14 липня 2020 року видного ПП «Комунальщик-2» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали разом за адресою АДРЕСА_1 , з лютого 1997 року по день смерті.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, якщо факти, що підлягають встановленню, мають юридичне значення, тобто від них залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, а також, якщо чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У справі, не встановлено наявності спору про право, факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тобто від нього залежить виникнення майнових прав ОСОБА_1 .

Крім того, заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, у позасудовому порядку.

Як повідомила ОСОБА_1 у своїй заяві, встановлення факту проживання однією сім`єю пов`язане з подальшим вирішенням питання про переведення її з пенсії за віком на пенсію, пов`язану з втратою годувальника.

Отже, зазначена справа підлягає розгляду в порядку окремого провадження. Зазначений висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду викладеному в постановах від 08 квітня 2020 року у справі № 644/4742/19 та від 25 березня 2020 року№ 204/3782/19.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.ст. 37, 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника мають лише непрацездатні члени сім`ї померлого, коло яких визначено законом, які були на повному утриманні померлого або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом для існування.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

В Законі № 1058-IV поняття «чоловік» та «дружина» позначають одного з подружжя. За частиною першою статті 21 Сімейного кодексу України подружжя утворюється тільки на підставі шлюбу - добровільного сімейного союзу жінки та чоловіка, зареєстрованого в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статтею 36 Сімейного Кодексу саме шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини другої статті 21 СК проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім`ї, а її учасники визнаватися членами сім`ї, яким з огляду на об`єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов`язки.

Ззовні такі відносини подібні до шлюбних. Однак попри цю схожість, вони не уподібнюються (не ототожнюються) з ними, і жінка та чоловік, які утворили неодружену сімейну пару та за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім`ї, що не є рівнозначним поняттям «чоловік» та «дружина», позаяк саме цими термінами закон персоніфікує кожного з подружжя як суб`єкта правовідносин між собою.

У законодавстві про пенсійне забезпечення ясно й однозначно визначено, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають одне з подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім`єю без шлюбу, не належать.

З урахуванням наведених норм, суд приходить до висновку, що законодавством в сфері пенсійного забезпечення не передбачено право переходу на пенсію по втраті годувальника чоловіка/жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що вимоги викладені в заяві не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не являється дружиною ОСОБА_2 та відповідно не має права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 319 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - відмовити.

Судові витрати залишити за заявницею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя С.М. Демиденко