Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/909/20
Провадження № 2/542/512/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рибки Ю.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2020 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (надалі також - відповідач-1, ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (надалі також - відповідач-2, ОСОБА_4 ), третя особа: Служба у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області (надалі також - третя особа, Служба у справах дітей Новосанжарської РДА), в якій просила: позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити піклування над ОСОБА_5 та призначити ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_5

05 серпня 2020 року суд звернувся до Новосанжарської об`єднаної територіальної громади із запитами про надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідачів (а.с. 36-37).

Отримавши довідки про реєстрацію місця проживання особи щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 38-39), суд ухвалою від 17 серпня 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішивши розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначивши підготовче судове засідання на 03 вересня 2020 року (а.с. 40-41).

Своєю ухвалою від 03 вересня 2020 року Новосанжарський районний суд Полтавської області задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та зобов`язав третю особу надати висновок про можливість позбавлення батьківський прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_5 (а.с. 54-55).

03 вересня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 56-57).

28 вересня 2020 року від представника позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, за змістом якої вказано на допущену описку в позовній заяві щодо по батькові відповідача, а саме: вказано, що вірне по батькові ОСОБА_3 - « ОСОБА_3 ». Також у відповідній заяві уточнено, що оскільки ОСОБА_5 є малолітньою особою, то над ним внаслідок позбавлення батьківських прав встановлюється опіка. З огляду на що просив встановити опіку над ОСОБА_5 та призначити ОСОБА_1 опікуном на ОСОБА_5 .

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що батьки ОСОБА_5 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо дитини. Не проживають з сином з 2012 року, не займаються його вихованням та розвитком, не відвідують дитину, не здійснюють його лікування. ОСОБА_5 з 2012 року проживає зі своєю бабусею і її чоловіком, які взяли на себе всі обов`язки щодо виховання, опіки, навчання та лікування дитини. Вказано на те, що батько дитини ( ОСОБА_3 ) має заборгованість зі сплати аліментів, яку систематично не погашає.

Враховуючи викладені обставини, спираючись на норми сімейного законодавства, позивач звернулась до суду із позовом про позбавлення батьків ОСОБА_5 їх батьківських прав та встановлення над ОСОБА_5 опіки.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 серпня 2020 року відповідачам надавався строк для надання до суду відзиву на позов разом з усіма доказами.

Відповідачі своїм правом надати відзив на позов не скористались, з огляду на що суд прийшов до висновку про можливість вирішити спір за наявними матеріалами.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, пояснили, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онуком позивачки. Його мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_3 не приймають участь в його житті та розвитку, не забезпечують здобуття сином освіти та не займаються його лікуванням.Просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с. 75). Від неї 24 вересня 2020 року до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якій вона також проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вказавши, що відвідувати судові засідання не має бажання (а.с. 76).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 88). Від нього 24 вересня 2020 року до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якій він також проти задоволення позовних вимог не заперечував, вказавши, що відвідувати судові засідання не буде (а.с. 78).

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання, призначене на 01 жовтня 2020 року не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій, крім іншого, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Від третьої особи 11 вересня 2020 року до суду надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_5 та призначення опікуном над ним бабусі, ОСОБА_1 (а.с. 68-69).

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази, надані представником служби у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, допитавши свідка, дослідивши всі матеріали справи, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15 березня 2011 року вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень зборлено відповідний запис за № 16. Його батьками є: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 (а.с. 8).

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 січня 2013 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був розірваний. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 повернуто дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 (а.с. 9).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що її батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_1 (а.с. 11).

З квітня 2012 року син відповідачів - ОСОБА_5 - проживає з ОСОБА_1 , яка є матір`ю ОСОБА_4 та, відповідно, бабусею ОСОБА_5 та з її чоловіком - ОСОБА_11 .

ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 проживають разом в житловому будинку, який належить ОСОБА_11 на праві приватної власності, згідно з договором купівлі-продажу від 16 червня 2020 року, (а.с. 15) та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується довідкою Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 22 червня 2020 року № 02-22/150 (а.с. 23).

Згідно з довідками-характеристиками Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 22 червня 2020 року № 02-22/152 на ОСОБА_11 (а.с. 25) та № 02-22/153 на ОСОБА_1 (а.с. 26), які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що з боку вказаних осіб порушень громадського порядку не було, до адміністративної відповідальності вони не притягувалися, скарг на поведінку від сусідів та односельців на них не надходило.

З акта обстеження житлово-побутових умов жительки села Великий Кобелячок Новосанжарського району ОСОБА_1 , який складено комісією в складі Великокобелячківського сільського голови ОСОБА_16, секретаря виконкому сільської ради ОСОБА_17 та депутата ОСОБА_12 , встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом із своєю сім`єю у власному житловому будинку. Онук - ОСОБА_5 перебуває на повному забезпеченні бабусі - ОСОБА_1 (а.с. 24).

Відповідно до акта обстеження умов проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 від 02 вересня 2020 року встановлено, що начальником служби у справах дітей Медведєвою Т.В. та головним спеціалістом служби Моцак В.Ю. проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 та встановлено наступне. Житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку та складається з трьох кімнат. В будинку чисто, охайно, хлопчик має окрему кімнату, обладнану меблями та робочим куточком, є шафа для одягу, полички для книг, іграшки та сезонний одяг. Для виховання та розвитку дитини створені всі умови. За вищевказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає з 2013 року без реєстрації. Стосунки в сім`ї доброзичливі та дружні. Для проживання та виховання ОСОБА_5 бабусею створені належні умови (а.с. 48).

Дослідивши наявну в справі копію характеристики, яка видана директором школи Великокобелячківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Новосанжарської районної ради Полтавської області Мостовою М.І. від 27.02.2020, суд встановив наступне. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем 3 класу, при цьому його батьки не беруть участі у вихованні та навчанні дитини, не цікавляться шкільним життям. Лише інколи навідують ОСОБА_5 . Батьки розлучені, проживають окремо, створили свої сім`ї. ОСОБА_5 має навчальні досягнення високого рівня, добрий загальний розвиток. Систематично виконує домашнє завдання. Бере активну участь у громадському житті школи та класу. Є активним учасником районних, обласних конкурсів. Неодноразово займав призові місця. ОСОБА_5 постійно проживає з бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_11 . Саме вони займаються його вихованням та навчанням, піклуються про фізичний і духовний розвиток, забезпечують одягом, необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини. Постійно підтримують зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідують загальношкільні та класні батьківські збори (а.с. 12).

З пояснень учасників справи, які ніким не спростовані вбачається, що відповідачі за місцем проживання свого сина не з`являються, з сином не спілкуються, не беруть участь у його вихованні, навчанні, не цікавляться його життям.

З довідки державного виконавця про наявність заборгованості (а.с. 28) вбачається, що станом на 03 травня 2019 року заборгованість, щодо сплати аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , становила 32884 грн. 26 коп. за 2 роки і 8 місяців.

ОСОБА_5 має хворобу з діагнозом «Епісиндром неясного ґенезу. Дисметаболічна нефропатія», та потребує планового лікування та обстеження.

Враховуючи те, що батьки ОСОБА_5 ухиляються від здійснення своїх батьківських обов`яків щодо сина, а саме: не проживають з ним, не займаються його ввихованням, не цікавляться його життям, не забезпечують його лікуванням та не відвідують дитину, його бабуся, ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_15 щодо їх сина - ОСОБА_5 та встановлення над ним опіки.

Надаючи оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтю 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми - сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно з частиною 2 статті 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Висновки щодо правозастосування

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_4 (мати) в порушення положень статті 150 СК України належним чином не виконують обов`язки щодо виховання та розвитку малолітньої дитини - ОСОБА_5 , у тому числі не виконують обов`язків по вихованню дитини, ухиляються від її виховання, забезпечення, не приймають участі у її житті.

З довідок виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавської області 13 серпня 2020 року вбачається, що відповідачі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . В той час, як ОСОБА_5 проживає разом з його бабусею та її чоловіком по АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що відповідачі мешкають окремо від дитини - сина ОСОБА_5 .

Той факт, що відповідачі не приймають участі у вихованні та навчанні дитини, не турбуються про його здоров`я та життя підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, зі змісту листів від 20.06.2020 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (підписаних особисто відповідачами), не заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тих підстав, що ними не приймається участь в його житті (а.с. 19, 20).

До висновку про ухилення батьками від виконання ними своїх обов`язків суд приходить також на підставі дослідженої характеристики, виданої директором школи Великокобелячківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Новосанжарської районної ради Полтавської області Мостовою М.І. від 27.02.2020, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем 3 класу, при цьому його батьки не беруть участі у вихованні та навчанні дитини, не цікавляться шкільним життям.

Служба у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення опікуном над ним бабусі ОСОБА_1 (а.с. 68), що підтверджується наданим до суду висновком від 10.09.2020 № 72/02-03 (а.с. 68-69).

Факт ухилення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від виконання своїх обов`зків відносно сина - ОСОБА_5 , підтверджується також показами допитаного в якості свідка ОСОБА_11 , який вказав на те, що батьки ОСОБА_5 не піклуються про нього, не цікавляться його розвитком та навчанням, здоров`ям. Вказав, що дитина постійно потребує лікування, яке батьки йому не забезпечуються. Замість них вихованням та лікуванням дитини займається його бабуся - ОСОБА_1 .

Суд також зазначає, що відповідачі в судові засідання у справі про позбавлення їх батьківський прав не з`являлись, надавши до суду заяви, в яких зазначили про не заперечення проти задоволення позовних вимог та небажання відвідувати судові засідання (а.с. 76,78).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що протягом тривалого часу батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - не цікавляться ані інтересами свого сина ОСОБА_5 , ані станом його здоров`я, не утримують його матеріально, не піклуються про його фізичний та духовний розвиток, його навчання, не займаються його підготовкою до самостійного життя, не піклуються про забезпечення необхідного харчування, медичного догляду. Батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - переклали свої батьківські обов`язки на ОСОБА_1 , з якою мешкає ОСОБА_5 , систематично не виконують батьківські обов`язки по вихованню і розвитку дитини, покладені на них статтею 150 Сімейного кодексу України.

Зазначені обставини, як кожна окремо, так і в своїй сукупності, можна розцінювати як ухилення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від виховання дитини, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення їх батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні питання про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення ОСОБА_1 опікуном, суд виходить із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідною бабусею ОСОБА_5 , яка займається його вихованням, забезпечує необхідні умови для навчання дитини, її розвитку та лікування.

ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_11 в АДРЕСА_1 та ведуть спільне господарство, що підтверджується довідкою Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 23), актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї (а.с. 24).

ОСОБА_5 , як вбачається з довідки Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 22 червня 2020 року № 01-22/150, проживає разом із бабусею та її чоловіком - ОСОБА_11 , по АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Великокобелячківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, ОСОБА_1 23 листопада 2015 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 (а.с. 10).

Згідно з договором купівлі-продажу від 16 червня 2020 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за ОСОБА_11 , з яким позивачка перебуває у шлюбі, зареєстровано право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Також з витягу про державну реєстрацію прав, який видано Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на Ѕ частки на квартиру в будинку А-2, за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 18).

Відповідні обставини вказують на те, що ОСОБА_1 здатна забезпечити проживання малолітньої дитини поряд з собою та надати необхідні умови для її життя, виховання та розвитку.

Згідно з довідками № 123, № 125, виданими Поліклінічним відділенням КНП «Новосанжарська ЦРЛ», ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 21-22).

З огляду на вищевикладене, виходячи з інтересів дитини ОСОБА_5 , який проживає в родині ОСОБА_1 , враховуючи висновок служби у справах дітей, суд вважає за можливе призначити позивача опікуном над малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , встановити опіку над малолітнім ОСОБА_5 , та призначити ОСОБА_1 його опікуном.

Розподіл судових витрат

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позивачем під час звернення до суду був сплачений судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп., і суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 420 грн 40 коп. з кожного.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 259, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, призначення опікуна- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку смт Нові Санжари Полтавської області, опікуном над малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 ), судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 ;

представник позивача: ОСОБА_2 , адреса місця роботи: АДРЕСА_4 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

третя особа: Служба у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, місцезнаходження: вул. Центральна, 23, смт Нові Санжари, Полтавської області.

Повний текст рішення складений 12 жовтня 2020 року.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва