02.04.2020 227/996/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Сухіній О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про розстрочення виконання судового рішення по цивільній справі № 227/996/19, стягувач - ОСОБА_3 , заінтересована особа - Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ:

19.02.2020 року заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики.

В обґрунтування заяви зазначила, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.10.2019 року позов ОСОБА_3 було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на його користь суму боргу за договором позики на підставі розписки від 11.04.2008 року у розмірі 20 000,00 грн основного боргу, три відсотки річних від суми заборгованості в розмірі 151,00 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 199,97 грн. Постановою Донецького апеляційного суду від 14.01.2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 70996,87 грн, 3% річних в розмірі 2339,98 грн, судові витрати в розмірі 1833,40 грн, всього на суму 75170,25 грн. Просила суд прийняти до уваги той факт, що заявниця є непрацездатною особою (перебуває на «Д» обліку в лікарні та хворіє на цукровий діабет), перенесла операційне втручання та проходить лікування, а її пенсія становить 2313,18 грн на місяць, а іншого доходу вона не має. У зв`язку з чим, просила розстрочити на двадцять чотири місяці виконання постанови Донецького апеляційного суду від 14.01.2020 року з виплати суми заборгованості, яка загалом становить 75170,25 грн, розподіливши суму рівними платежами по 3132 грн.

02.04.2020 року від стягувача ОСОБА_3 надійшли до суду заперечення на заяву про розстрочку виконання рішення суду у справі №227/996/19, в якій він у задоволенні заявлених ОСОБА_1 вимог просив відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що він, як і заявниця, є непрацездатною особою, пенсіонером і також проходить лікування. Доводи ОСОБА_1 про тяжкий матеріальний стан нічим не аргументовані. А висновки, наведені у виписці із медичної картки стаціонарного хворого, не містять заключень, що захворювання боржника підпадає під визначення «тяжкої хвороби». Крім того, термін, на який заявниця просила розстрочити виконання рішення суду, суперечить нормам ст. 435 ЦПК України. У зв`язку з чим, вважає заяву безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від заявниці надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі. Просила задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в призначений день та час до суду не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника стягувача надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі, в якій вона щодо розстрочення суми заборгованості ОСОБА_1 заперечувала та просила відмовити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Добропільського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явилась. Звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що, за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень, на примусовому виконанні у відділі виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в розмірі 70996,87 грн, 3% річних в розмірі 2339,98 грн, всього 73336,85 грн, не перебуває. Просила справу розглядати без представника відділу ДВС.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви про розстрочення виконання судового рішення та матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.10.2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики на підставі розписки від 11.04.2008 року в розмірі 20 000 грн основного боргу, три проценти річних від суми заборгованості в розмірі 151,00 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 199,97 грн. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. (а.с. 61-63)

Постановою Донецького апеляційного суду від 14.01.2020 року рішення суду першої інстанції скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики в розмірі 70996,87 грн, три відсотки річних від суми заборгованості в розмірі 2339,98 грн, а всього 73336,85 грн. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Стягнуто витрати по сплаті судового збору в розмірі 1833,40 грн. (а.с.107-113)

18.02.2020 року представником стягувача ОСОБА_4. було отримано виконавчі листи по справі 227/996/19. (а.с.118)

Проте, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в розмірі 70996,87 грн, 3% річних в розмірі 2339,98 грн, а всього 73336,85 грн, на примусовому виконанні у відділі ДВС не перебуває. (а.с.136)

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Нормами ст. 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може розстрочити виконання рішення.

Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно довідки, виданої 23.01.2020 року, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Добропільського об`єднаного управління ПФУ та отримує пенсію за віком, розмір якої за період серпень 2019 року - січень 2020 року становив 13831,72 грн, в місяць заявниця отримує пенсію в розмірі 2313,18 грн. (а.с.144)

Випискою з амбулаторної карти ОСОБА_1 підтверджується, що остання дійсно знаходиться на «Д» обліку, крім іншого, з діагнозом цукровий діабет ІІ ступеню середньої важкості, перебуває під наглядом Криворізької амбулаторії. (а.с.150)

Крім того, надана суду виписка з карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 підтверджує проведення 02.01.2020 року хірургічного втручання. (а.с.149)

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, ОСОБА_1 надала суду переконливі докази свого тяжкого матеріального становища, а також наявності інших істотних умов, які ускладнюють виконання рішення суду, до яких відносяться проблеми зі здоров`ям боржника ОСОБА_1 , необхідність здійснювати додаткові витрати на лікування.

І хоча, як вказує стягувач, захворювання заявника не підпадає під визначення «тяжкого захворювання», проте суд враховує його хронічний перебіг та невиліковність, а також необхідність систематичного прийому ліків, що впливає на її й без того маленькій щомісячний дохід.

Також, судом встановлено, що і стягувач потребує систематичного лікування, що підтверджується наданими ОСОБА_3 копіями: амбулаторної картки пацієнта № 0- консультація ортопеда-травматолога від 08.01.2020 року, протоколу УЗД від 30.05.2019 року, висновку лікаря-ревматолога від 30.05.2019 року, висновку УЗД м`яких тканин від 09.02.2019 року, висновку УЗД від 14.03.2019 року.

Суд враховує, що виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Враховуючи наведене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, керуючись принципами співмірності і пропорційності, з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника, суд приходить до висновку, що є всі законні та обґрунтовані підстави для розстрочення виконання рішення суду, оскільки заявником надано докази, які підтверджують наявність несприятливих для неї фінансових та інших обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду.

Однак, згідно ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 роз`яснено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом.

У зв`язку з чим, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню частково, з визначенням терміну, на який слід розстрочити виконання рішення, в рамках ч. 5 ст. 435 ЦПК України, тобто на дванадцять місяців, зі сплатою щомісячно по 6264,19 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 353-354, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про розстрочення виконання судового рішення по цивільній справі № 227/996/19, стягувач - ОСОБА_3 , заінтересована особа - Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - задовольнити частково.

Розстрочити виконання постанови Донецького апеляційного суду від 14 січня 2020 року по справі № 227/996/19 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , суми боргу за договором позики в розмірі 70996,87 грн, трьох відсотків річних від суми заборгованості в розмірі 2339,98 грн, витрат по сплаті судового збору в розмірі 1833,40 грн, а загалом 75170,25 грн, на 12 (дванадцять) місяців, з виплатою щомісячно по 6264,19 грн, та здійсненням останнього платежу не пізніше 02 квітня 2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області В.В.Хандурін

02.04.2020