ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1469/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/4595/19 Категорія: 351000000 Кирилюк Н. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року :

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради,

відповідач ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу начальник управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради Прокоф`єв М.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради Прокоф`єва М. на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 1 червня 2020 року, у складі судді Кирилюк Н.А.,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19липня 2017 року ОСОБА_1 повторно звернулася до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 було призначено до виплати допомогу відповідно до рішення від 26 липня 2017 року про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на період з 1 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

В поданій заяві відповідач зобов`язалася повідомляти органи праці та соціального захисту населення, в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги.

Відповідно до отриманої інформації з Смілянського міськрайонного центру зайнятості, з`ясувалося, що чоловік заявниці - ОСОБА_2 , знятий з обліку Смілянського міськрайонного центру зайнятості з 31.07.2017 року, про що позивачем повідомлено не було.

Вказує, що дана обставина впливає на встановлення права відповідача на допомогу як малозабезпеченій сім`ї.

У зв`язку з виявленим порушенням, згідно розпорядження начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 20 квітня 2018 року, ОСОБА_1 було припинено виплату допомоги з 1 серпня 2017 року та виставлено переплату за період її отримання з 1 серпня 2017 року по 31 грудня 2017 року в сумі 24050,71 грн.

З метою повернення надміру виплачених державних коштів відповідачу 14 травня 2018 року було направлено повідомлення про їх відшкодування, ознайомившись з яким 31 травня 2018 року ОСОБА_1 надала заяву про зобов`язання їх повернути.

Однак, станом на день подання позову ОСОБА_1 кошти не повернула.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради суми переплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 24050,71 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 1 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що судом першої інстанції не встановлено недобросовісності відповідача у отриманні призначеної допомоги, ненадання позивачем належних та допустимих доказів на предмет умисного приховування нею даних, які вплинули на призначення допомоги, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, начальник управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що скаржник не погоджується з висновками суду першої інстанції викладеними в рішенні суду стосовно того, що доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 в подальшому навмисно приховувала відомості з метою незаконного отримання державної допомоги, які вплинули на порядок призначення допомоги, в порядку ст. 81 ЦПК України, позивачем суду не надано та матеріали справи не містять. Вказує, що відповідач приховала відомості, які впливають на право та незаконно отримала кошти. Також, зазначає, що в матеріалах справи міститься заява відповідача в якій вона визнала переплату та просила дозволити їй виплачувати кошти частинами, а саме протягом двох років до 1 червня 2020 року. Допомога була призначена відповідно до чинного законодавства за відсутності будь яких помилок.

Суд помилково послався на підстави, щодо невстановлення недобросовісності відповідача та ненадання позивачем доказів на предмет умисного приховування даних відповідачем, які вплинули на призначення допомоги.

31 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу в якому, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є законним та таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 вересня 2020 року розгляд справи призначений в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 19 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (а.с.9-10).

26 липня 2017 року відповідачем прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї . Призначено розмір соціальної допомоги з 1 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року в розмірі 4772,69 грн. (а.с.11).

Згідно поданих списків з Смілянського міськрайонного центру зайнятості станом на 1 листопада 2017 року, стало відомо, що чоловік відповідача ОСОБА_2 з 1 січня 2018 року не отримує виплат та знятий з обліку 31 липня 2017 року по причині поданої ним заяви ( абзац 17 пп. 1 п. 37 Порядку).

Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Смілянської міської ради було видано довідку № 69-18 від 20 квітня 2018 року про те, що перевіркою виплатних документів в отримувача допомог ОСОБА_1 встановлено надмірно нараховані кошти в сумі 24050,71 грн. за період з 1 серпня 2017 року по 31 грудня 2017 року (а.с. 13).

14 травня 2018 року ОСОБА_1 було направлено повідомлення про відшкодування коштів по переплаченій допомозі (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону, розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї.

Пунктом 25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250, (в редакції чинній на час виникнення даних правовідносин) визначено, що у разі припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу сім`ї, з причин, передбачених абзацами сімнадцятим (крім припинення реєстрації у разі працевлаштування самостійно), дев`ятнадцятим - двадцять другим підпункту 1 і підпунктом 2 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. N 198 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 26, ст. 859), - виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому припинено реєстрацію безробітного за інформацією центрів зайнятості.

Відповідно до п. 28 Порядку (в редакції чинній на час виникнення даних правовідносин) , якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю , аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Про недобросовісність відповідача, в даному випадку, свідчить неподання інформації про зміну обставин, які впливають на умови отримання нею соціальної допомоги, а саме припинення реєстрації як безробітного - ОСОБА_2 (чоловік).

Письмові звернення (повідомлення) управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 14 травня 2018 року за № 01-1653/07 доводять, що відповідачу було відомо про наявність рішення позивача щодо припинення їй призначених раніше виплат та запропоновано в добровільному порядку повернути на відповідний рахунок надміру виплачені кошти.

Крім того, в матеріалах справи міститься власноручно написана заява ОСОБА_1 від 31 травня 2018 року на ім`я начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради, в якій вона просить дозволити їй виплачувати переплачені кошти протягом двох років, на протязі яких вона зобов`язується погасити борг, тобто до 1 червня 2020 року (а.с.17).

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про часткове або повне погашення суми переплаченої допомоги, ОСОБА_1 не надала.

Колегія суддів вважає, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не надав належної оцінки вищевказаним обставинам справи та прийшов до помилкового висновку, відмовляючи в задоволенні позовних вимог.

Згідно з п.п.8 п.2.2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006р. № 345 "Про затвердження інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги», (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) заявник в обов`язковому порядку повинен бути попереджений, що своїм підписом він підтверджує, що всі наведені відомості є повними і точними, що громадяни, зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), та члени їх сімей, які претендують на отримання соціальної допомоги, інших джерел доходів і натуральних надходжень не мають, що цим підписом заявник дає згоду на отримання органами праці та соціального захисту населення додаткової інформації щодо себе, усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб та членів їх сімей, необхідної для вирішення питання щодо надання допомоги.

Крім того, звертаючись до позивача із заявою на призначення їй даного виду соціальної допомоги, ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис із умовами отримання допомоги, тому вона могла і повинна була передбачити ту обставину, що допущення нею даного виду порушення може бути підставою для відмови чи припинення таких виплат.

Відповідності до ст.ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вищенаведені обставини справи дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права при постановленні оскаржуваного рішення, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради.

На підставі статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати, понесені управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради при поданні позовної заяви в розмірі 1921,00 грн. та при поданні апеляційної скарги в розмірі 2881,50 грн., що всього становить 4802,50 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради задовольнити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 1 червня 2020 року у даній справі скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради, суми переплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 24050,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради судові витрати в розмірі 4802,50 грн.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Судді: Н. І. Гончар

Ю. В. Сіренко

Т. Л. Фетісова