Справа № 296/3449/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Драча Ю.І.,

за участю секретаря Івашко Т.А.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, яка була заподіяна у результаті ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила на те, що відповідач ОСОБА_2 23 лютого 2019 р. об 11 год. 58 хв. в м. Житомирі, на перехресті вул. І. Франка - С. Ріхтера, керуючи автомобілем Chery Tiggo держ. номер НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, при виїзді з перехрестя, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Hyndai держ. номер НОМЕР_2 , який рухався по вул. І. Франка в напрямку вул. В. Бердичівської, в м. Житомирі, чим спричинив ДТП, в результаті чого пошкодив належний їй автомобіль Hyndai держ. номер НОМЕР_2 .

Винним у скоєні ДТП вважає відповідача ОСОБА_2 , якого постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 18.03.2019 року в справі 296/2033/19 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначила, що внаслідок ДТП пошкодженням майна понесла майнові втрати, загальний розмір яких становить 66767,93 гривні (вартість відновлювального ремонту), з яких 32,221,22 гривень - розмір матеріального збитку.

Зазначила, що страховою компанією сплачено 15 118,21 гривень для відшкодування матеріального збитку.

Просила стягнути з відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 16103,01 гривень невиплаченого залишку страхового відшкодування, з розрахунку: 32 221,22 (розмір завданого збитку) - 1000 (франшиза) - 15118,21 (фактично сплачена сума)= 16103,01 гривень.

Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 35545,71гривень матеріальної шкоди, з розрахунку: 66767,93 (вартість відновлювального ремонту) - 32221,22 (сума матеріального збитку) + 1000 (розмір франшизи) = 35545,71.

Ухвалою від 19 квітня 2019 р відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом та призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Омельчук І.М. підтримав позов та просив його задовольнити. В останнє судове засідання позивач та її представник не з`явилися, направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі..

Відповідач ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову та надав в обґрунтування відповідні докази (а.с.78-79).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Відзив на позов суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

23 лютого 2019 р. об 11 год. 58 хв. в м. Житомирі, на перехресті вул. І. Франка - С. Ріхтера, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Chery Tiggo держ. номер НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, при виїзді з перехрестя, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Hyndai держ. номер НОМЕР_2 , який рухався по вул. І. Франка в напрямку вул. В. Бердичівської, в м. Житомирі, чим спричинив ДТП, в результаті чого пошкодив належний ОСОБА_1 автомобіль Hyndai держ. номер НОМЕР_2 .

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_2 від 18.03.2019 року в справі 296/2033/19 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 72).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З огляду на викладене, позивач звільнений від доказування підстав для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки наявність вини в діях відповідача ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.

Власником автомобіля Hyndai держ. номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрації транспортного засобу (а.с. 18).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК «ВУСО», поліс № АМ 5269534 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. (а.с. 21).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», поліс № АМ 5858485 (а.с. 19).

Відповідно до Угоди про пряме врегулювання збитків та Страхового Акту про пряме врегулювання збитків № АМ 5858485.L0001.01 від 14.03.2019 року, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» набуло обов`язок виплатити страхове відшкодування за фактом ДТП (а.с.80).

Відповідно до Висновку судової автотоварознавчої експертизи № 87 від 01.11.2019 року розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_2 , становить 32230 гривень. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_2 , становить 66767,93 гривень (а.с. 102).

Сторонами визнається, що відповідачем ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплачено позивачу 15118,21 гривень (а.с.1, 78) тому вказана обставина не підлягає доказуванню у відповідності до ст. 82 ЦПК України.

Позивачем було укладено договір ремонту вказаного автомобіля, за який сплачено кошти виконавцю ремонту кошти в сумі 32230 гривень (а.с. 74,75).

Також позивачем було сплачено:

- 10 000 гривень адвокату Омельчуку І.М. за надання правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги, яка була надана в повному обсязі (а.с. 4, 22-24,71), а також сплачені кошти за банківське обслуговування при здійсненні оплати за правничу допомогу в сумі 100 гривень (а.с. 4).

- кошти за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1700 гривень (а.с.9)

- кошти за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 2500 гривень та кошти за банківське обслуговування при здійсненні оплати за експертизу в сумі 44,5 гривень (а.с. ).

Крім цього позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 768,4 гривень (а.с 25) та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 576,3 гривень (а.с. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди , заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати згідно п. 9.4. цієї статті за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року.

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюються безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК «ВУСО», поліс № АМ 5269534 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

В лютому 2019 року позивач звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

04.03.2019 року ТОВ СЗУ Україна за замовленням ПрАТ СК «ПЗУ Україна» складено звіт оцінки вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Hyundai н.з. НОМЕР_2 , згідно якого вартість відновленого ремонту з урахуванням зносу складає 18541,06 грн. (а.с. 81).

Не погоджуючись з вищевказаною сумою збитку, позивач звернулася з замовленням про визначення розміру завданого збитку до експерта ОСОБА_4 , яким було підготовлено висновок, згідно якого розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_2 , становить 32221,22 гривень. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_2 , становить 66767,93 гривень (а.с. 10).

Відповідач ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не погодився з висновком експерта Кудинського В.С. від 23.03.2019 року, в зв`язку з чим у справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, відповідно до якої розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_2 , становить 32230 гривень. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_2 , становить 66767,93 гривень.

Таким чином, на думку суду, дії ПрАТ СК «ПЗУ Україна» щодо невиплати решти суми відшкодування завданого матеріального збитку - 16103,01 гривень є такими, що не відповідають вимогам договору та законодавству.

Щодо вимог до відповідача ОСОБА_2 .

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення коштів з відповідача ОСОБА_2 суд виходить з того, що при обрахунку розміру страхового відшкодування страхова компанія керувалася положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та виплатила позивачу страхову суму заподіяного збитку з урахуванням зносу транспортного засобу та за мінусом франшизи у розмірі 1000 грн.

Вказану франшизу відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити позивачу.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається, що сумою страхового відшкодування, яка виплачена страховою компанією ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не було відшкодовано в повному обсязі завдану шкоду, встановлену висновком експерта, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai н.з. НОМЕР_2 складає 66767,93 грн.

У зв`язку із зазначеним ОСОБА_2 - особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілій ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика, у розмірі 34546,71 грн., що встановлено вимогами статті 1194 ЦК України.

Отже, володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності.

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією апеляційного суду Житомирської області, зазначений у Постанові від 19.08.2018 року у справі №295/9388/17.

Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 466,8 гривень, що були сплачені позивачем за банківське обслуговування при здійсненні оплати за надані послуги з ремонту автомобіля, надання правової допомоги, проведення експертизи.

Вказані суми були сплачені позивачем в зв`язку з необхідністю вчинення ряду дій для відновлення свого порушеного права власності і є збитками позивача.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Також суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 5, 6, 9, 22-31, 29, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 625, 988, 979, 1166, 1188 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 5, 7,8,9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79,80, 81, 223,258, 262, 264,265, 268, 273, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, яка була заподіяна у результаті ДТП - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (), на користь ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_3 ) 16103,01 гривень для відшкодування шкоди, яка була заподіяна у результаті ДТП.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_3 ) 35545,71 гривень для відшкодування шкоди, яка була заподіяна у результаті ДТП.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» () та ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_3 ) по 5589,20 грн. понесених позивачем судових витрат.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» () та ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_3 ) по 5050,00 грн. витрат за надану правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю. І. Драч