Провадження № 2/234/351/20
25 лютого 2020 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Сухоручко Ю.О.,
за участю секретаря судового засідання Харькової Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Краматорську Донецької області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 )
ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 )
ОСОБА_3 (останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 )
про стягнення боргу за розпискою, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
21 вересня 2016 року ОСОБА_3 повернула позивача суму позики в розмірі 7500 доларів США, іншу суму боргу відповідачі відмовляються повернути.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, написав заяву про слухання справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву не надали. Клопотання про відкладення слухання справи від них також, не надходило.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 21.10.2019 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження з викликом сторін на 12.11.2019 року об 10:10 годині.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 10.12.2020 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження з викликом сторін на 18.12.2019 року об 11:00 годині.
РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:
Вислухавши сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.
Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Цивільним Кодексом України.
Згідно ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. Істотним вважається таке порушення стороною Договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.
Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Тобто, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику та договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Як встановлено судом, відповідачі у строки, що встановлені вказаним договором позики, кошти не повернув. Строк виконання договору сплинув, але відповідачі зобов`язання не виконали, чим порушив вимоги статті 1049 ЦК України. Доказів, що борг відсутній, відповідачі суду не надав. Форма договору позики, що передбачена статтею 1047 ЦК України, сторонами дотримана.
Таким чином, суд вважає, що на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суми позики у розмірі 9500 доларів США, що станом на день подання позовної заяви складає 2400002,30 грн.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Умовами договору позики від 07.03.2016 року не встановлено, що даний договір є безпроцентним, тому суд вважає, що позикодавець ОСОБА_1 має право на одержання від позичальників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 процентів від суми позики за весь час користування ним за договором позики від 07.03.2016 року. Оскільки умовами договору позики від 07.03.2016 року не встановлено розмір процентів, тому їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Грошовою одиницею України є гривня. Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги. Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним.
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці, тобто зменшення купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні, то норми ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у гривні.
Як вбачається з розписки від 07.03.2016 року, що міститься в матеріалах справи, відповідачі повинні повернути позивачу борг 9500 доларів США (а.с. 11).
Отже, суд не вбачає законних підстав для стягування суми з урахуванням індексу інфляції. Тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 сплатив при подачі позову судовий збір у розмірі 3353,87 грн. (а.с.1).
Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні частково, то на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 3353,87 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 109, 141, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 545, 533, 536, 599, 625, 1046-1050 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомо, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІПН невідомо, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі по 1676,94 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржено в Донецькій апеляційний суд через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було врученим у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 )

Відповідачі: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 )

ОСОБА_3 (останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 )

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області Ю.О. Сухоручко