Справа № 676/1532/20
Номер провадження 2-з/676/13/20
УХВАЛА

18 березня 2020 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Швець О.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову і в її обґрунтування зазначає, що під час шлюбу з ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки Ford Focus, 2012 року випуску. Спір щодо поділу спільного майна між ним та дружиною на сьогодні не вирішений, відповідач вирішувати це питання в добровільному порядку відмовляється у зв`язку з чим до суду подана позовна заява до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Відповідач без його згоди вже відчужила третій особі спільний автомобіль марки Ford Focus. Враховуючи, що правовстановлюючий документ на квартиру оформлений на ім`я відповідача і перебуває у неї на руках, тому існує реальна загроза, що відповідач відчужить квартиру з метою уникнути поділу майна та зробить неможливим виконання рішення суду щодо поділу спільного майна подружжя. Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали до неї, вважаю, що її слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

16 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ частки квартири та стягнення грошової компенсації Ѕ частини вартості автомобіля, в якому просить визнати об`єктом спільної сумісної власності житлову квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки Форд Фокус, 2012 року випуску та визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ квартири, стягнути з ОСОБА_2 Ѕ вартості автомобіля.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Положеннями ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи, що між сторонами дійсно існує спір щодо поділу майна подружжя, ОСОБА_2 не позбавлена можливості відчужити спірну квартиру на користь третіх осіб, відчужила спільний автомобіль, тому невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 149-153, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № НОМЕР_1 , яка належать ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня проголошення.

Подача апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Швець О.Д.