У Х В А Л А
"03" квітня 2020 р. Справа153/481/20

Провадження2/153/114/20-ц

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,
В С Т А Н О В И В:
У проваджені Ямпільського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа №152/481/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.
До відкриття провадження по даній справі позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухому майно, та на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в межах розміру заявлених позовних вимог. Заява мотивована наступним: він звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.По суті заявлених позовних вимог, він просить суд стягнути із відповідача ОСОБА_2 на його користь 3350 доларів США основного боргу, три відсотки річних у сумі 5546 гривень 84 копійки та 3350 гривень 40 копійок судових витрат. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя. Відомостей про існування у відповідача будь-якого рухомого чи нерухомого майна, а також грошових коштів та/або відкритих банківських рахунків у нього немає та такі відомості йому ніхто не надасть. Враховуючи розмір грошового боргу відповідача перед ним, не дочекавшись остаточного вирішення справи по суті, відповідач буде мати реальну можливість продати, передати, подарувати належне йому рухоме чи інше нерухоме майно, або вчинити щодо цього майна інші дії, зняти грошові кошти з банківських рахунків з метою ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього майбутнім рішенням суду, що в свою чергу у подальшому може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Згідно положень ч.1 ст.153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, оглянувши матеріали позовної заяви, не чіпаючи доказовість позовних вимог, приходжу до такого висновку.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 ЦПК України,згідно приписів якої забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову
За змістом статті 151 ЦПК Українизаява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Положеннями статті 150 ЦПК Українивстановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно.
Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК Українивиди забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Частиною 7 статті 153 ЦПК України визначено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Згідно з роз`ясненнями в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Вжиття заходів забезпечення позову обумовлено ризиками, що можуть виникнути при виконанні рішення суду в разі ухвалення такого на користь позивача.
У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт навсе рухоме та нерухому майно, та на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в межах розміру заявлених позовних вимог. Також позивач зазначає, що є підстави вважати, що ОСОБА_2 може відчужити на користь інших осіб вказане майно.
Вирішуючи дану заяву, суд виходить з того, що між сторонами наявний спір і предметом даного спору є кошти по борговій розписці у сумі 3500 доларів США та три відсотки річних у сумі 5546 гривень 84 копійки. Враховуючи наявність майнового спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухому майно, та на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 , в межах розміру заявлених позовних вимог, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову позивача.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суддя пересвідчився, що між сторонами існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, відповідає позовним вимогам.Судом враховано співмірність виду забезпечення позову, за яким звернувся позивач до суду, а саме накладення арешту на майно, що належить відповідачеві, та заявленими позовними вимогами.
Положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.
Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з частиною 3 статті 154ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача суд вважає необхідним застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту навсе рухоме та нерухому майно, та на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 в межах розміру заявлених позовних вимог, задовольнивши заяву. При цьому, суд вважає, що вказані заходи є співмірними зі змістом позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 149-154 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, суддя
У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики - задоволити.
Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, та грошові кошти, які належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в межах розміру заявлених позовних вимог, тобто в межах 3500 (трьох тисяч п`ятсот) доларів США та 8896 (вісім тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 84 копійки.
Копію даної ухвали для виконання направити до Ямпільського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м.Хмельницький) за адресою вул.Б.Хмельницького, 50 м.Ямпіль Вінницька область.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької обалсті протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: М.М.Дзерин