Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2020 Справа №607/14273/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді - Позняка В.М., за участю секретаря с/з - Свергун Т.В., представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частин усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку починаючи з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивовано тим, що на даний час сторони не проживають разом, позивачка не працює, у зв`язку із тим, що перебуває в декретній відпустці, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. У зв`язку із цим ОСОБА_6 перебуває у складному матеріальному становищі.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 серпня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з підстав викладених у ньому.

Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. За відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Розглянувши справу суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких міркувань.

Сторони перебувають в шлюбі з 17.07.2014 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Настасівської сільської Ради Тернопільського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації шлюбів вчинено запис №6, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

В цьому шлюбі народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 24.04.2015 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис № 5, та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 25.06.2020 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис № 29, та видано свідоцтво про народження Серії НОМЕР_3 .

Згідно довідки виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради від 26 серпня 2020 року №2948 ОСОБА_2 зареєстрована і проживає в будинку бабусі ОСОБА_7 разом із сином ОСОБА_8 та сином ОСОБА_9 .

Згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_2 за перший та другий квартал 2020 року отримала 2165 грн. державної соціальної допомоги.

Відповідно до інформації ПАП «Агропродсервіс», ОСОБА_3 працює в ПАП «Агропродсервіс» на посаді оператора лінії у виробництві харчової продукції з 02.06.2020 року, його сукупний дохід за червень та липень 2020 року складає 22055 грн.

Крім того, згідно довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт. Велика Березовиця від 28.08.2020 року, неповнолітній ОСОБА_4 , 2015 р.н. спостерігається на диспансерному обліку в сімейного лікаря з 2018 року у зв`язку і наявними захворюваннями.

Розглянувши справу, доходжу висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно статті 183 Сіммейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, працює та має постійний заробіток, його молодий вік, відсутні відомості про поганий стан здоров`я чи наявність інших утриманців, матеріальне становище позивачки, яка не працює, перебуває в декретній відпустці, отримує соціальну допомогу, наявність хронічного захворювання в старшого сина, суд доходить переконання, що аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід визначити у розмірі, який просить позивачка - 1/3 частин усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку починаючи з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття.

Такий розмір є наближеним до встановленого законодавцем абзацом другим частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину - прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання дітей та забезпечення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Окрім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частин усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку починаючи з 28 серпня 2020 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації відсутнє, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк