КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №361/670/20 головуючий у суді І інстанції: Дутчак І.М.
провадження №22-ц/824/6734/2020 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Іванової І.В., СліпченкаО.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Садівничого об`єднання «Трудовик» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Садівничого об`єднання «Трудовик» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивач звернулась до суду із позовом до Садівничого об`єднання "Трудовик" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просила визнати протиправними дії відповідача, які пов`язані з відмовою добровільно відновити порушене право позивача на споживання електроенергії та зобов`язати СТ "Трудовик" протягом п`яти днів з дня оголошення рішення суду підключити до електромережі садовий будинок позивача.

25 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила суд вжити заходів забезпечення вказаного позову шляхом зобов`язанім відповідача СО "Трудовик" відновити постачання електричної енергії до належного їй садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначала, що вона є членом СТ "Десна-1", що входить до складу СО "Трудовик". Відповідно до Статуту товариства та договору № 139, укладеного 23 грудня 2009 року між Приватним акціонерним товариством "Київобленерго" і СО "Трудовик", останнє зобов`язане забезпечувати безперебійне постачання електричної енергії до садових будинків членів об`єднання, які є кінцевими її споживачами. 20 березня 2019 року СО "Трудовик" всупереч вимогам та порядку, встановлених законодавством України, здійснив відключення належного їй, вказаного вище садового будинку від постачання електричної енергії. На її неодноразові звернення припинити порушення законодавства, СО "Трудовик" жодним чином не реагує. Вказувала, що протягом п`яти місяців у її садовому будинку з вини відповідача була відсутня електрична енергія та лише 18 серпня 2019 року вона власними силами здійснила підключення садового будинку до електричної енергії. Однак, 23 жовтня 2019 року відповідач повторно відключив садовий будинок від електричної енергії. Звернувшись до керівника СО "Трудовик", до складу якого входить СТ "Десна-1", ОСОБА_2 із заявою вжиття заходів для ліквідації неполадків та відновлення постачання електроенергії до її садового будинку, вона дізналася, що на підставі наряду № 8 від 23 жовтня 2019 року відключення відбулося умисно, без її попередження.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Зобов`язаноСадівниче об`єднання "Трудовик" негайно відновити електропостачання до садового будинку ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, СГ "Трудовик" подало апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. Зазначає, що позивач є членом СТ "Десна-1", яке входить до складу СТ "Трудовик", а відтак позивач повинен дотримуватись Статуту СТ "Трудовик", виконувати рішення керівних органів відповідача, своєчасно здійснювати регулярні платежі, у тому числі й за спожиту електроенергію тощо. Також вказує, що в порушення вимог Статуту позивач тривалий час не сплачувала спожиту електроенергію, самовільно змінила лічильник та неодноразово була відключена від електропостачання, і після чого самовільно підключалась до електромережі відповідача. Звертає увагу суду на те, що на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами не існувало жодних договірних відносин щодо постачання та розподілу електроенергії. Більше того, позивач як споживач, який має інтерес в укладанні договору, не звертався до відповідача із пропозицією щодо укладання договору.

ОСОБА_1 відзиву на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надала.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що у даному випадку вжиття судом таких заходів забезпечення позову щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача буде спрямоване проти несумлінних дій відповідача.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до п. 1.2.16 Правил роздрібного ринку електричної енергії спірні питання між споживачем та постачальником електричної енергії або оператором системи чи іншим учасником роздрібного ринку вирішуються сторонами шляхом переговорів та у разі неможливості дійти згоди у зазначений спосіб, що підтверджується хоча б однією із сторін документально, розглядаються за зверненням споживача або іншого учасника роздрібного ринку в межах наданих законодавством повноважень енергетичним омбудсменом, Регулятором або судом.

Відповідно до абз. 4 п. 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України на допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Встановлено, у січні 2020 року позивач звернулась до суду із позовом до Садівничого об`єднання "Трудовик" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просила визнати протиправними дії відповідача, які пов`язані з відмовою добровільно відновити порушене право позивача на споживання електроенергії та зобов`язати СТ "Трудовик" протягом п`яти днів з дня оголошення рішення суду підключити до електромережі садовий будинок позивача.

25 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила суд вжити заходів забезпечення вказаного позову шляхом зобов`язанім відповідача СО "Трудовик" відновити постачання електричної енергії до належного їй садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М. від 27 лютого 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Зобов`язано Садівниче об`єднання "Трудовик" негайно відновити електропостачання до садового будинку ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із положеннями законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки суд першої інстанції застосував захід забезпечення позову, який не передбачений чинним законодавством України. Крім того, застосований захід забезпечення позову є тотожний заявленим позовним вимогам, що суперечить ч.10 ст.150 ЦПК України. Фактично задовольнивши заяву про забезпечення позову суд першої інстанції вирішив позовні вимоги по суті позову.

Аналогічні висновки зазначені у постанові Верховного суду від 15.05.2019 у справі №754/14295/18 (61-4401св19).

Відтак, доводи апеляційної скарги заслуговують на уваги суду апеляційної інстанції, а заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, і не дотримався положень ст.ст. 149, 150 ЦПК України при постановленні оскаржуваної ухвали.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Садівничого об`єднання «Трудовик» задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «15» жовтня 2020 року.

ГоловуючийсуддяЛ.П. Сушко
СуддіІ.В. Іванова
О.І. Сліпченко