Провадження № 2-з/761/942/2020
У Х В А Л А

02 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

за участі секретаря: Волок А.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (, місцезнаходження: 01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021), про забезпечення позову до пред`явлення позову, заінтересовані особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пишний Артем Володимирович (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 35 В),

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, подана до пред`явлення позову.

Заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках і вкладах в банках та інших фінансових установах і належать ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , в межах 20 546 867,73 грн. та шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) в межах 20 546 867,73 грн.

Заява обґрунтована такими обставинами.

15.01.2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Пишним А. В. відкрито виконавче провадження №60980338 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.03.2007 року № 17/32 з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 09.01.2020 року у справі № 17/32, про зміну способу виконання рішення Арбітражного суду міста Києва від 12.07.2000 року у справі № 17/32, яким зобов`язано Дочірню компанію «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» поставити природний газ у кількості 305 000 000 куб. м. споживачам Приватного акціонерного товариства «Укренергозбут» за його вказівками.

В процесі примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.03.2007 року № 17/32 з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 09.01.2020 року у справі № 17/32 про зміну способу виконання вказаного рішення, а саме - з зобов`язання поставити природний газ у кількості 305 000, 000 куб. м. на стягнення з AT «Укртрансгаз» 2 305 434 000,000 грн., Приватний виконавець стягнув з AT «Укртрансгаз» грошові кошти у сумі 226 015 764,65 грн., в тому числі кошти основної винагороди, що підтверджується довідкою Приватного виконавця про перерахування стягнутих коштів.

Вищезгадані кошти розподілені Приватним виконавцем наступним чином:

205468677,36 грн. - перераховано на користь TOB Фінансова компанія «Фін-Інвест»;

20546867,73 грн. - основної винагороди приватного виконавця;

219,40 грн. - витрат виконавчого провадження.

В подальшому, постановами Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 17/32 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.01.2020 та прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви ПрАТ «Укренергозбут» про заміну способу і порядку виконання рішення Арбітражного суду міста Києва від 12.07.2000 року у справі № 17/32 та стягнення з AT «Укртрансгаз» на користь TOB «Фінансова компанія «Фін - Інвест» 2 305 434 000,00 грн. та скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.01.2020 про заміну сторони виконавчого провадження та прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви ПрАТ «Укренергозбут» про зміну сторони з ПрАТ «Укренергозбут» на TOB «Фінансова компанія Фін - Інвест» у справі № 17/32.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2020 у справі № 640/1894/20 позов AT «Укртрансгаз» до Приватного виконавця Пишного А. В., про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 15.01.2020, задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича від 15 січня 2020 року у виконавчому провадженні №60980338 з урахуванням постанови про внесення змін до процесуальних документів від 13 березня 2020 року щодо стягнення з боржника Акціонерного товариства «Укртрансгаз» основної винагороди в розмірі 10 відсотків від вартості майна боржника, що підлягає передачі згідно з наказом Господарського суду міста Києва від 21 березня 2007 року №17/32, - 10 відсотків вартості природного газу в кількості 305.000.000 куб. м.

14.04.2020 на адресу ОСОБА_1 направлено заяву про повернення коштів основної винагороди з долученою до неї копією рішення (копії надаються), яку Приватний виконавець отримав 17.04.2020, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошта (копії інформаційних додаються).

Згадане вище рішення залишено без змін постановою Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 640/1894/20. Копію вищезазначеної постанови направлено сторонам до відома, в порядку передбаченому КАС України отже, ОСОБА_1 обізнаний про існування обов`язку повернути стягнуті з АТ «Укртрансгаз» кошти основної винагороди в сумі 20 546 867,73 грн.

Враховуючи зазначене, Приватний виконавець безпідставно набув та утримує грошові кошти основної винагороди в сумі 20 546 867,73 грн., що належать АТ «Укртрансгаз», оскільки постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 15.01.2020 скасована.

Згідно інформації, отриманої заявником з офіційних джерел (public.nazk.gov.ua, igov.gov.ua, onIine.minjust.gov.ua), станом на 22.09.2020 за ОСОБА_1 , на праві приватної власності, зареєстровано лише земельну ділянку площею 0,15 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку), в той час, як згідно інформації отриманої з Єдиного реєстру електронних декларацій станом на 18.09.2018 (дату подачі «Е Декларації») ОСОБА_1 був власником, ще й квартири, загальною площею 32,7 кв.м.

Вищезгадані обставини, в своїй сукупності, на думку заявника дають підстави стверджувати про наявність ризиків відчуження майна відповідачем, з метою уникнення виконання рішення суду.

З огляду на вищезгадані обставини, заявник звернувся із вказаною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд дійшов висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Так, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України). Вказана норма є імперативною.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5, 6 вказаної статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч.1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. У разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи, відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Вказані норми спрямовані на реалізацію статтей 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. А суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи зазначені норми, суд бере до уваги те, що між сторонами дійсно існує спір. Однак заявником жодними належними, допустимими, достовірними доказами не підтверджено ризику дійного відчуження вказаного нерухомого майна.

Дослідивши матеріали заяви, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви про забезпечення позову, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявником не доведено тих обставин, на які він посилається, а інших обставин для вирішення питання про забезпечення позову судом не встановлено, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 13, 81-84, 149-151, 153, 353-354 ЦПК України, суд,

постановив:

В задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (, місцезнаходження: 01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021), про забезпечення позову до пред`явлення позову, заінтересовані особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пишний Артем Володимирович (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 35 В) - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: