____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4081/20
УХВАЛА

09.10.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

28.09.2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом було зроблено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знята з обліку 30.05.2018 року у зв`язку зі смертю. Актовий запис № 3269 від 24.03.2018 року.

Відповідно до вимог частини 1 статті 187 ЦПК України, питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Так, згідно з ч. 1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Статтями 46, 47 цього Кодексу передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника (а не зміни відповідача), однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було подано до Київського районного суду м. Одеси 28.09.2020 року, тоді як остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ще до подачі позову до суду.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням права, свобод та інтересів третіх осіб.

За вказаних обставин, відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної дієздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, тобто, що провадження по даній справі не підлягає відкриттю і справа за позовом до померлої ОСОБА_1 не підлягає розгляду у суді в порядку цивільного судочинства.

Встановлено, що позов заявлено до відповідача, який на час звернення до суду з позовом помер більше ніж рік тому назад і тому відповідно до вищезазначених положень законів він не може бути учасником цивільно-процесуальних відносин у суді.

З матеріалів справи вбачається, що на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі, ОСОБА_1 значиться померлою, її цивільна правоздатність і дієздатність припинились її смертю до відкриття провадження у справі.

Враховуючи наведені обставини та оскільки позовні вимоги заявлені до особи, яка не може бути стороною у справі, бо є померлою і немає цивільної правоздатності та дієздатності (ст. ст. 26, 30 ЦК України), а отже не може нести права та обов`язки відповідача в суді (ст. ст. 1, 49 ЦПК України), суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження по даній справі з підстав, передбачених п.6 ч. 1 ст.186 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, оскільки суду стало відомо про смерть боржника до відкриття провадження по справі, то суд дійшов до висновку, що Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» не позбавлено права відповідно до ст. 1281 ЦК України звернутися до суду до спадкоємців, які прийняли спадщину, з окремим позовом.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити, позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Маломуж А. І.