Ухвала

05 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 0915/2631/12

провадження № 61-13606ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову

Івано-Франківського апеляційного суду від 02 липня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2013 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» в особі Івано-Франківської філії, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про визнання прилюдних торгів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції (далі - ВДВС Тисменицького РУЮ), приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» в особі Івано-Франківської філії

(далі - ПП «СП Юстиція» в особі Івано-Франківської філії), ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ВАТ «Державний ощадний банк України»), про визнання недійсними прилюдних торгів.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області

від 18 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду

Івано-Франківської області від 13 вересня 2013 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсними прилюдні торги, проведені

15 травня 2012 року Івано-Франківською філією ПП «СП Юстиція» в особі Івано-Франківської філії щодо примусової реалізації домоволодіння та земельної ділянки № 38-38а, які знаходяться за адресою:

АДРЕСА_1 , а також незавершеного будівництва будівель туалету, котельні та складу за указаною вище адресою. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області

від 18 липня 2013 року за нововиявленими обставинами.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області

від 05 березня 2019 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк для розгляду заяви про перегляд рішення Тисменицького районного суду

від 18 липня 2013 року за нововиявленими обставинами. Заяву

ОСОБА_1 про перегляд рішення Тисменицького районного суду

від 18 липня 2013 року за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Тисменицького районного суду від 18 липня 2013 року скасовано за нововиявленими обставинами. У задоволенні позову ОСОБА_2 до

ВДВС Тисменицького РУЮ, ПП «СП Юстиція» в особі Івано-Франківської філії, ОСОБА_1., треті особи: ОСОБА_3 , ВАТ «Державний ощадний банк України», про визнання недійсними прилюдних торгів, відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2019 року задоволено частково. Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області

від 05 березня 2019 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

10 вересня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу (надійшла 14 вересня 2020 року)

на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 липня 2020 року, у якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції проаналізував тільки поняття нових та нововиявлених обставин, при цьому не перевірив рішення суду першої інстанції на предмет законності. Разом з цим, судом апеляційної інстанції не було враховано судову практику у подібних правовідносинах щодо визнання прилюдних торгів недійсними.

Заявником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Як на підставу поновлення строку на касаційне оскарження, заявник посилається на те, що оскаржувану постанову апеляційного суду вона отримала 13 серпня 2020 року в приміщенні суду першої інстанції.

На підтвердження вказаного надає копію заяви про видачу копії постанови суду апеляційної інстанції.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження та оскаржуваного судового рішення, у березні 2016 року ОСОБА_1 стало відомо про той факт, що 25 квітня 2012 року ПП СП «Юстиція» в особі Івано-Франківської філії було направлено листа ОСОБА_2 , яким повідомлено про день та час прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, адреси проведення прилюдних торгів із зазначенням стартової (початкової) ціну лоту. Вказана обставина стала відома ОСОБА_1 лише у березні 2016 року з копії листа ВДВС Тисменицького РУЮ Івано-Франківської області від 11 травня 2012 року № 2858/04-23 згідно якого ВДВС Тисменицького РУЮ Івано-Франківської області роз`яснило ОСОБА_2 на яке саме майно проводиться стягнення з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку». Таким чином,

ОСОБА_1 стверджує, що відсутні докази на підтвердження вручення ОСОБА_2 листа ВДВС Тисменицького РУЮ Івано-Франківської області, чим вказує на наявність нововиявлених обставин у цій справі.

Перегляд судових рішень, що набрали законної сили за нововиявленими обставинами, є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Аналогічні норми закріплені в частині другій статті 362 ЦПК України

(в редакції, чинній на час звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами).

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

При вирішенні заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами суд, з урахуванням змісту статті 423 ЦПК України, має перевірити наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Лише при перегляді рішення у випадку його скасування за нововиявленими обставинами, суд зобов`язаний дати оцінку цим обставинам на наявність чи відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Аналогічна норма закріплена в частині першій статті 361 ЦПК України

(в редакції, чинній на час звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами).

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Аналогічні норми закріплені в статтях 362-365 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами).

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Нововиявлені обставини справи мають бути істотними, а наявність у заявника лише відомостей про наявність листів без підтверджуючих фактів отримання їх, не є нововиявленими обставинами, а отже не можуть бути підставою для перегляду рішення суду, яке набрало законної сили.

Доводи ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, які на думку заявника мають істотне значення для вирішення справи.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4

«Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено судам, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 344/1868/16-ц вказав, що сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними.

При вирішенні вказаної справи колегія суддів виходить із того, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточного судового рішення та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення іншого рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04 від 09 червня 2011 року, §§ 42-43).

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції правильно встановив, що наведені заявником обставини не є нововиявленими, а відомості, наведені заявником, не впливають на висновки суду при ухвалені судового рішення.

Разом з тим, при вирішенні заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами суд, з урахуванням змісту статті 423

ЦПК України, має перевірити наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Лише при перегляді рішення у випадку його скасування за нововиявленими обставинами, суд зобов`язаний дати оцінку цим обставинам на наявність чи відсутність підстав для задоволення позову.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що повноваженнями щодо скасування рішення суду першої інстанції, ухваленого за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, і ухвалення процесуальних рішень з приводу розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами, відмови у її задоволенні, тобто повноваженнями щодо розгляду по суті, наділений суд першої інстанції, так як це є компетенцією суду, судове рішення якого переглядається.

Аналогічний по суті висновок міститься у постановах Верховного Суду

від 06 березня 2019 року у справі № 755/21917/14-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 761/22804/15-ц, від 03 липня 2019 року у справі№ 200/9663/16-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 2610/12441/2012, від 18 грудня

2019 року у справі № 359/4291/16-ц та суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до таких висновків.

Суд апеляційної інстанції правильно застосував положення вищевказаних норм ЦПК України та дотримався висновків, що містяться у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 0915/2631/12. Доводи касаційної скарги, які значною мірою стосуються необхідності переоцінки доказів, розумних сумнівів у цьому не викликають.

З огляду на вищенаведене, доводи касаційної скарги є безпідставними, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення не впливають.

Відповідно до положення пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав

у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права

у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги

ОСОБА_1 та змісту оскаржуваного судового рішення колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову

Івано-Франківського апеляційного суду від 02 липня 2020 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду

від 02 липня 2020 рокузадовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 02 липня 2020 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 02 липня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2013 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» в особі Івано-Франківської філії, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про визнання недійсними прилюдних торгів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О. М. Осіян

Є. В. Синельников