Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2020 Справа №607/12758/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді - Позняка В.М., за участю секретаря с/з - Свергун Т.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 , просить стягнути із ОСОБА_4 на утримання доньки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 кошти в твердій грошовій сумі 4000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач ухиляється від утримання спільної дочки, яка проживає з нею. Вона не може працювати, оскільки в декретній відпустці, а тому перебуває в скрутному матеріальному становищі. Також, звертає увагу суду, що ОСОБА_4 застосовував до неї фізичне насильство, не підтримує з вихованням дитини.

Відповідач надав відзив на позов, відповідно до якого не заперечує проти часткового задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1500 гривень, оскільки в більшому розмірі не зможе надавати допомогу. Звертає увагу, що на цей час не працює, пошкодив ногу, та живе на допомогу батьків. Вважає, що заява ОСОБА_6 є передчасною та надуманою.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених в ньому.

В судовому засіданні представник відповідача частково проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позов.

Розглянувши справу, судом встановлено такі обставини:

Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 28 лютого 2019 року у Великоберезовицькій селищній раді Тернопільського району Тернопільської області України, актовий запис № 03 від 28.02.2019 року, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

В цьому шлюбі народилася донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На день подання позовної заяви позивачка проживає по АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_7 та, батьком ОСОБА_8 , братом ОСОБА_9 а також донькою ОСОБА_5 .

Розглянувши справу, доходжу висновку, що позов слід задовольнити, частково виходячи із такого.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, його вік, відсутні відомості про поганий стан здоров`я чи наявність інших утриманців, матеріальне становище позивачки, яка офіційно не працює, перебуває в декретній відпустці, а тому не може працювати та забезпечувати себе, суд доходить переконання, що аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 слід визначити в розмірі 1900 грн. щомісяця.

Такий розмір аліментів приблизно відповідатиме встановленому законодавцем абзацом другим частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину - прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який встановлений Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 14.11.2019 р. N 294-IX.

Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини, та забезпечення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Позивачка не надала будь-яких доказів, що відповідач має можливість оплачувати аліменти в більшому розмірі - 4000 грн. щомісяця, тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Окрім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_4 слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1900 грн. щомісяця щомісячно починаючи стягувати з 04 серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_3

Повний текст виготовлено 08.10.2020 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк