Справа № 344/4359/20
Провадження № 2/344/2203/20
У Х В А Л А

03 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Пастернак І.А., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування нерухомого майна, а саме : квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування нерухомого майна, а саме : квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , стягнення судових витрат.

03.04.2020 року представник позивачки подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна:01, що належить ОСОБА_2 .

Заяву мотивував тим, що 27.04.2012 року між позивачкою та ОСОБА_3 було укладено угоду №2 про поступку права вимоги згідно якої, ОСОБА_3 передав їй всі права вимоги грошового зобов`язання в розмірі 280616,00 грн. перед ТОВ «Украінтехбуд». Відповідно до Витягу з протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Укрінтехбуд» від 30 квітня 2012 року № 1, ОСОБА_1 в оплату боргу згідно з договором уступки вимоги №2 від 27.04.2012 року передано квартиру АДРЕСА_1 . 18.12.2012 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради позивачці було видано свідоцтво про право власності на вище вказану квартиру. Рішенням Верховного суду від 23 жовтня 2019 року було задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та залишено в силі рішення Івано-Франківського міського суду від 06 лютого 2017 року, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Виселено ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. В задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_5 відмовлено. Судом підтверджено правомірність набуття права власності на квартиру саме позивачкою та безпідставність вимог ОСОБА_5 про визнання за нею права власності на вказану квартиру. Рішенням суду від 14 грудня 2015 року визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Знаючи про наявність спору щодо даного нерухомого майна, ОСОБА_5 оформила за собою право власності на підставі судового рішення від 14.12.15 р. та 16.01.2016 р. ОСОБА_5 продала дану квартиру ОСОБА_7 . ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 04.01.2018 продала квартиру АДРЕСА_1 відповідачці ОСОБА_2 . Нерухоме майно вибуло з власності Позивача на підставі Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13.08.2015 р. в справі №344/11473/13-ц, яке в подальшому було скасоване Постановою Верховного суду від 23.10.2019 у справі №344/11473/13-ц, а потім безпідставно набуте ОСОБА_5 , що підтверджено Рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 06.03.2020 р., позивач була позбавлена права власності на нерухоме майно поза власної волі на підставі неправосудних судових рішень. З огляду на це є небезпека, що до моменту розгляду даної справи у підготовчому судовому засіданні дане майно може бути продане іншій особі, що може значно ускладнити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява;2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява мотивована тим, що не вжиття заходів забезпечення позову в подальшому може ускладнити виконання рішення суду на випадок його прийняття.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі і накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Вимога про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , є обґрунтованою, виходячи з наступного.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб і застосовується судом як гарантія реального виконання рішення суду на випадок його прийняття.

За вимогами ч.ч. 2, 3 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , не порушить прав учасників процесу, натомість забезпечить охоронювані законом права та інтереси позивачки у випадку задоволення позову.

А тому, заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивачки про забезпечення позову - задоволити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01, що належить ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити для виконання Івано-Франківському міському відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення до виконання до 03.04.2023 року.

Суддя Пастернак І.А.