Справа № 203/37/20
Провадження № 2/0203/442/2020
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в загальному порядку цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний Кооператив №21 «Восток-2», Дніпровської міської ради, третя особа П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності кооперативної квартири та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до ОК «ЖБК №21 «Восток-2», Дніпровської міської ради на предмет встановлення факту належності на праві власності квартири АДРЕСА_1 за життя ОСОБА_2 , 1935 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнання в порядку спадкування за нею, ОСОБА_1 , права власності на цю квартиру в цілому, з підстав того, що є єдиною донькою ОСОБА_3 (протягом життя у зв`язку з заміжжям змінювала прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ), якій як члену кооперативу виділено вказану квартиру на неї, чоловіка ОСОБА_8 , дочку ОСОБА_9 (позивача у справі), за яку усі внески повністю сплатила її мати ОСОБА_10 у 1979 році, а батько ОСОБА_8 після розірвання шлюбу 09 липня 1968 року майнових претензій з приводу цієї квартири не мав, у зв`язку з чим вказана квартира стала особистою приватною власністю її матері ОСОБА_2 , проте після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 оформити спадщину належним чином, як єдина спадкоємиця за законом, не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на право власності спадкодавця через те, що за життя вона їх не оформлювала, у зв`язку чим позивач змушена звернутися за захистом свого права власності в судовому порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено 08 січня 2020 року судді Колесніченко О.В.

Ухвалою суду від 27 січня 2020 року, після усунення недоліків позовної заяви згідно ухвали від 11 січня 2020 року, відкрито провадження в загальному порядку та призначене підготовче засідання, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка з обміном учасниками справи змагальними заявами по суті справи без виникнення процесуальних ускладнень.

Відповідачі, отримавши копію позовної заяви кожний окремо 18 лютого 2020 року, свій відзив не подали, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляли і про дату, час і місце судового засідання неодноразово повідомлялися належним чином.

Третя особа П`ята Дніпровська ДНК пояснень на позовну заяву не подавала, направивши на виконання ухвали суду від 18 лютого 2020 року копію спадкової справи після ОСОБА_2 .

У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, представник позивача ОСОБА_11 у заяві від 01 квітня 2020 року клопотала про розгляд справи у її відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОК «ЖБК №21 «Восток-2» Горбатенков О.М. у заяві від 18 лютого 2020 року позов визнав повністю та клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Представник Дніпровської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, клопотав про відкладення на іншу дату, проте обставин, які бажає спростувати або з приводу чого подати докази і причин пропуску строку для вчинення таких процесуальних дій, в заяві не виклав, у зв`язку з чим судом відмовлено у задоволенні такого клопотання.

Третя особа П`ята Дніпровська ДНК клопотала про розгляд справи у відсутності їх представника.

Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з частковим задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 як члену кооперативу №21 «Восток-2» виданий 11 червня 1964 року за № 919 ордер на вселення у квартиру АДРЕСА_2 сім`єю складом три особи: на неї, ОСОБА_3 , чоловіка ОСОБА_8 та дочку ОСОБА_9 (а.с. 24-а).

Згідно квитанції від 25 вересня 1962 року до приходного ордеру №39 від 15 вересня 1962 року ОСОБА_3 виплачено 40% вартості двокімнатної квартири в ЖБК №21 «Восток-2» в сумі 1615,00 карб. (а.с.24-А).

За даними довідки ОК «ЖБК №21 «Восток-2» від 26 грудня 2019 року №16/12 вартість кооперативної квартири АДРЕСА_1 в ОК «ЖБК №21 «Восток-2» виплачена в повному обсязі ОСОБА_2 в 1979 році як членом цього ЖБК (а.с.95).

ОСОБА_3 після укладення шлюбу з ОСОБА_8 05 листопада 1961 року взяла прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 31 серпня 2016 року (а.с.54-55).

В свою чергу ОСОБА_12 (в дівоцтві ОСОБА_4 ) після припинення одруження з ОСОБА_8 09 липня 1968 року взяла дівоче прізвище Коринна, що підтверджується свідоцтвом про припинення шлюбу №7522, виданим 09 липня 1968 року Кіровським р/в ЗАГС (а. с. 57).

В подальшому після укладення нового шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 1982 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_13 , а після укладення шлюбу 24 жовтня 1987 року змінила прізвище з ОСОБА_13 на ОСОБА_7 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 08 вересня 2016 року.

Позивач ОСОБА_1 , у дівоцтві прізвище ОСОБА_5 , є дочкою ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_1 , виданим Красногвардійським р/в ЗАГС м. Дніпропетровська 05 лютого 1963 року (а.с.24), свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_9 зі ОСОБА_14 04 листопада 1980 року, внаслідок чого прізвище дружини змінено на ОСОБА_15 (а.с.56).

Таким чином, безспірно підтверджено належними та допустимим доказами, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_16

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції 07 квітня 2010 року вчинено актовий запис №2428 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 07 квітня 2010 року (а.с.25).

За даними довідки КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР від 10 січня 2017 року №291 станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_3 відсутні відомості щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_2 (а.с.12).

Відповідно до ст. 7 Закону СРСР "Про власність в СРСР", норми якої діяли на час остаточної виплати пайових внесків травень 1979 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 15 Закону України «Про власність», що діяв з 15 квітня 1991 року, норми якого також роз`яснені Пленумом Верховного Суду України у постанови № 9 від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Виходячи з наведених норм ст. 7 Закону СРСР "Про власність в СРСР", ст. ст. 15, 16, 17 Закону України «Про власність», які діяли на час виникнення спірних правовідносин з набуття прав на квартиру АДРЕСА_1 , ця квартира, виділена члену ЖБК ОСОБА_3 (після шлюбу ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 ) після виплати у 1979 року повної вартості квартирі шляхом внесення членських внесків є її особистою власністю, з огляду на те, що після сплати першого внеску 25 вересня 1962 року та після розірвання шлюбу з ОСОБА_8 останній ніколи не заявляв про будь-які права на частку у цій квартирі, вважаючи її власністю колишньої дружини в порядку домовленості щодо поділу спільного майна.

Також, з аналізу наведених вище норм, належить дійти висновку, що у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.

Відповідно, до складу спадщини після ОСОБА_2 згідно ст. 1218 ЦК України увійшла належна їй на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 квартира АДРЕСА_1 .

Спадкодавець ОСОБА_2 заповіту за життя не склала, що встановлено на підставі даних спадкової справи та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 01 грудня 2016 року (а.с. 107-108).

Згідно довідки ОК «ЖБК №21 «Восток-2» від 10 лютого 2020 року №16/02 ОСОБА_2 з 1964 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 9).

За даними паспорта позивача, що узгоджуються з довідкою ОК «ЖБК №21 «Восток-2» від 28 листопада 2016 року №10/11-3 позивач ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 29 жовтня 1982 року (а.с.9, 10, 20-21), а відтак, належить дійти висновку про прийняття позивачем спадщини після ОСОБА_2 згідно з вимогами ч.3 ст. 1268 ЦК України.

За правилами ст. 1258 ЦК України, норми якої діяли на час відкриття спадщини, спадкоємцем за законом першої черги на майно належне ОСОБА_2 , є лише позивач ОСОБА_1 , як дочка, що прийняла спадщину фактично за правилами ч.3 ст. 1268 ЦК України та 04 травня 2017 року звернулася до П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори з відповідної заявою за вх.№344, оскільки інші особи з заявою про прийняття спадщини не зверталися та наявність таких не встановлена, що підтверджується матеріалами спадкової справи №415/2016, заведеної П`ятою дніпропетровською державної нотаріальною конторою 01 грудня 2016 року до майна ОСОБА_2 (а.с.98-114).

Разом з цим, листом державного нотаріуса П`ятої дніпровської ДНК Карачун О.О. від 04 травня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю у спадкоємиці правовстановлюючих документів на вказану квартиру (а.с.114).

Відповідно до норм ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку на предмет належності, допустимості, достатності, суд приходить до висновку, що позивач набула право власності в порядку спадкування за законом як єдиний спадкоємець першої черги після ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 в цілому, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення таких позовних вимог.

Разом з тим, вимоги про встановлення юридичного факту належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 особі ОСОБА_2 , 1935 року народження, спірної квартири, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 4, 5 ЦПК України в судовому порядку підлягають захисту порушені, не визнані або оспорені права та інтереси особи за її зверненням у визначений законом або договором спосіб, цивільна правоздатність якої (здатність мати цивільні права та нести обов`язки) відповідно до ст.25 ЦК України виникає в момент народження та припиняється зі смертю особи, і належним та достатнім способом захисту прав позивача за ст. 16 ЦК України буде визнання права.

За правилами ст. ст. 141, 142 ЦПК України суд вважає за можливе з урахуванням клопотання позивача судові витрати залишити на її рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний Кооператив №21 «Восток-2», Дніпровської міської ради, третя особа П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності кооперативної квартири та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 44,8 кв.м. в цілому.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги у паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс складено 07.04.2020.

Суддя О.В. Колесніченко