Ухвала

08 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 462/4922/17

провадження № 61-44799св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2018 року та касаційною скаргою ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути із відповідачів, які є спадкоємцями ОСОБА_4 , визнаного померлим, кошти в сумі 149 748 грн, що були позичені йому 05 січня 2007 року.

23 квітня 2018 року позивач звернувся до суду із заявою, якою просить в цілях забезпечення позову накласти арешт на 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ; накласти арешт на 1/2 частки квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ; накласти арешт на транспортні засоби, що належать ОСОБА_2 , а саме Ford Transit Connect, номерний знак НОМЕР_1 ; Ford Escort 1.8D, номерний знак НОМЕР_2 , також накласти арешт на транспортний засіб, що належить ОСОБА_3 , а саме на Mersedes Benz 170v, номерний знак НОМЕР_3 . Вважає, що вільне розпорядження відповідачами майном може привести до його реалізації і в наступному утруднить та зумовить неможливість виконання рішення суду в майбутньому.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2018 року скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою частково задоволено заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову. Накладено арешт на 1/2 частину квартири загальною площею 61,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про прийняття спадщини № 2-1457 виданого 16 вересня 2009 року Другою Львівською державною нотаріальною конторою. Накладено арешт на 1/2 частки квартири загальною площею 61,2 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину № 2-1453, виданого 16 вересня 2009 року Другою Львівською державною нотаріальною конторою. Накладено заборону відчуження на транспортні засоби, що належать ОСОБА_2 , а саме:

- Ford Transit Conneсt, фургон маловантажний-В, 2011 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- Ford Escord 1.8D фургон маловантажний-В, номер кузова НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Накладено заборону на відчуження на транспортний засіб, що належить ОСОБА_3 , що проживає у АДРЕСА_1 , а саме: Mercedes- Benz 170v, універсал- В, 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_6 ,державний номерний знак НОМЕР_3 .

Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення з питання про розподіл судових витрат між сторонами задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 176,20 грн з кожного сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

У вересні 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2018 року в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просили оскаржувану постанову скасувати, а ухвалу місцевого суду залишити в силі.

У грудні 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просили оскаржувану постанову скасувати, а заяву ОСОБА_1 про вирішення питання розподілу судових витрат залишити без розгляду.

Ухвалами Верховного Суду від 21 листопада 2018 року та від 22 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Залізничного районного суду м. Львова.

Згідно з частиною 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому в тексті цієї ухвали норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Одночасно із зверненням із касаційною скаргою на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року заявниками було також заявлено клопотання в якому останні просять зупинити виконання цієї оскаржуваної постанови.

Доводів стосовно причин та обставин за яких заявники просять зупинити виконання оскаржуваної додаткової постанови касаційна скарга не містить.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не навели обґрунтованих доводів щодо необхідності зупинення дії судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 34, 394, 401, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2018 року та касаційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року призначити до судового розгляду Верховного Суду ускладі колегії суддівТретьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зупинення виконання додаткової постанови Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року відмовити.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська