Справа № 237/5376/19
Провадження № 2/237/346/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29.09.20 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді - Приходько В.А.

за участю секретаря судового засідання - Баглер О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 04.10.2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

На обґрунтування своїх позивних вимог зазначає, що шлюб із відповідачем розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Бішкек від 12.02.2016 р. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина мешкає разом із позивачем за адресою: Київська область, м. Вишневе. Відповідач по відношенню до дитини не виконує батьківських обов`язків по вихованню дитину, за весь період не відвідував доньку. Дитина не вважає відповідача свої батьком, а вважає своїм батьком вітчима - ОСОБА_4 .

Таким чином, позивачем було вирішено звернутися до суду з заявою про позбавлення батьківських прав.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надіслав до суду висновок органу опіки та піклування.

Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав.

Згідно ст. 281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 11)

Згідно довідки Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 від 20.09.2019 р. ОСОБА_3 навчається у 4-В класі Вишнівської ЗОШ № 4.

Згідно акту про проживання особи від 18.09.2019 р. встановлено, що ОСОБА_1 мешкає з членами сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 .

Згідно відповіді Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 від 20.09.2019 р. батько учениці ОСОБА_2 за весь період навчання доньки батьківські збори не відвідував і успіхами у навчання не цікавився.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київскої області від 25.02.2020 р., орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька - ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, а відповідно до частини 4 статті 155 цього Кодексу ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтями 164, 165 СК України, передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

У будь-якому разі, не може бути сумнівів, що врахування основних інтересів дитини є вирішальним чинником у кожній справі такого типу.

Таким чином, суд вважає, що відповідач свідомо нехтує та ухиляється від своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини, а тому його необхідно позбавити батьківських прав.

Крім того, вирішуючи питання щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитьини суд виходить із наступного:

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати в першу чергу інтересам самої дитини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України (далі - СК України), особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для позбавлення батьківський прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 19, 150, 155, 164, 165, 180-182, 184 СК України, ст.ст. 2, 19, 85, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повному заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А. Приходько