Справа №: 343/1407/20
Провадження №: 2/0343/568/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Керніцького І.І.,

секретаря судового засідання Оленюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду засіданні у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

за участю позивача - ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В :

12 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 18.12.2019 року за №2866, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В. про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс», заборгованості в розмірі 14952,93 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує, що 18.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В. було вчинено виконавчий напис за заявою ТОВ «Платінум фінанс» про стягнення з нього заборгованості в сумі 14952,93 грн. В подальшому, 25.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Пімаховою Д.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього даної заборгованості та постанову про звернення стягнення цієї суми на його доходи. Про усі ці дії він випадково дізнався лише 24.07.2020 року, коли на роботі повідомили про необхідність відрахування з його заробітку певної суми коштів на виконання виконавчого напису. Жодних повідомлень від приватного виконавця або від нотаріуса стосовно можливості вчинення виконавчого напису, чи вимоги /договору факторингу від стягувачів він не отримував. Також жодних письмових вимог зобов`язального чи іншого характеру про стягнення з нього на користь ТОВ «Платінум фінанс» 2019 2020 роки він не отримував, як і не отримував вимог чи попереджень від нотаріуса. Крім того, він не отримував жодних письмових вимог зобов`язального характеру про необхідність сплати коштів і від ТОВ «Купер Прайс» за період з 2012-2019 роки, ні від ТОВ «Кредитні ініціативи» за період з 2009-2012 роки. Жодних повідомлень йому не було направлено і від основного кредитодавця-ПАТ «Альфа-банк», в тому числі його не було повідомлено ні про відступлення прав вимоги до іншого кредитора (договір факторингу), ні про те, що у нього наявна заборгованість перед банком. Зазначив, що за умовами кредитного договору від 19.09.2008 року, укладеного між ним та ПАТ`Альфа-банк», строк дії договору становив до 19.03.2010 року, а перша договірна переуступка вимоги відбулася в період його дії 30.09.2009 року. Жодних кредитних чи інших боргових зобов`язань фінансового характеру перед відповідачем ТОВ «Платінум фінанс» він не мав та не має взагалі. Також вказав, що від приватного нотаріуса йому не надходило жодних повідомлень чи вимог, які б вказували про те, що нотаріус офіційно повідомляє його як боржника про можливість вчинення виконавчого напису за тридцять днів до 18.12.2019 року. Більше того, починаючи з 30.09.2009 року по теперішній час йому не надходило жодних повідомлень ні від первісного кредитора, ні від інших трьох факторингових товариств, а також банку, про зміни кредитодавця, про укладені договори факторингу, які вказані приватним нотаріусом у виконавчому написі №2866 від 18.12.2019 року. Про відступлення прав вимоги йому нічого не було відомо, офіційно та в усному чи телефонному порядку про укладення договорів факторингу у 2009, 2012, 2019 роках ні банком, ні приватним нотаріусом, ні новим кредитором його повідомлено не було. Переконаний, що у нотаріуса була відсутня документально підтверджена письмова інформація про суму викупленого факторами боргу, з чого вона складається, і чим підтверджується. Про відступлення прав вимоги, а також про укладення договорів факторингу у 2009, 2012 та 2019 роках його не повідомлялось. Вважає, що оскаржуваний ним виконавчий напис від 18.12.2019 вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки право вимоги стягувача ПАТ «Альфа-банк» минуло 30.09.2009 року, коли відбулася перша переуступка боргу. Право вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» минуло 30.09.2012 року, при тому, що другий договір факторингу був укладений аж у грудні 2012 року зі спливом строку давності за його вимогою, а право вимоги ТОВ «Купер Прайс» минуло у грудні 2015 року. Таким чином, право вимоги ТОВ «Платінум фінанс» взагалі не могло бути присутнім ні фактично ні юридично, з врахуванням того, що договір факторингу від листопада 2019 року укладений з ТОВ «Купер Прайс» через сім років після наявності такого в останнього. Вважає, що ТОВ «Платінум фінанс» пропущено строк звернення із заявою про вчинення виконавчого напису за неіснуючий період нарахування боргу, а приватним нотаріусом безпідставно та незаконно поновлений цей строк на неіснуючий період нарахування боргу з 21.03.2009 по 27.11.2019 рік. Відтак, за таких підстав оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, вчинений невірно, також відсутні докази безспірності заборгованості, а тому не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» в судове засідання на виклик не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчать: оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою: dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.55) та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення(44), від нього не поступив відзив на позов.

Представник третьої особи на в судове засідання також не з`явилась, в направленій до суду заяві просила розглядати справу у її відсутності (а.с.57).

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 19 вересня 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 500171479. 30 вересня 2009 року, згідно договору факторингу, право вимоги боргу було відступлено ТОВ «Кредитні Ініціативи». Згідно договору факторингу №2012-2-1/1 від 18 грудня 2012 року, укладеного між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс», право вимоги за Кредитним договором № 500171479 від 19.09.2008 року, укладеним з ПАТ «АльфаБанк» було відступлено ТОВ «Купер Прайс». В подальшому, згідно договору факторингу №0111/2019 від 01 листопада 2019 року, укладеним між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платінум Фінанс», право вимоги за Кредитним договором № 500171479 від 19.09.2008 року, було відступлено ТОВ «Платінум Фінанс».

Як вбачається з матеріалів справи, 18 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2866, яким остання пропонує стягнути заборгованість з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 500171479 від 19.09.2008 року. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, складає 14952,93 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.03.2009 року по 27.11.2019 року (а.с.26-27).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пімаховою Д.В. від 25 червня 2020 на підставі виконавчого напису № 2866 від 18.12.019 року звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 у розімірі 20% до виплати загальної суми боргу 16898,22 грн., в тому числі, сума боргу за виконавчим документом 14952,93 грн., основна винагорода 1495,29 грн., витрати 450 грн. ( а.с.15-16).

Згідно довідки за №0608/2020-1 від 06.08.2020 року вбачається про те, що на виконання вище вказаної постанови Українсько-польським спільним підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Томекс» 5 серпня 2020 року при виплаті заробітної плати ОСОБА_1 за другу половину липня 2020 року було здійснено відрахування 20% в сумі 126,00 грн. (а.с.32).

Ухвалою суду від 12.08.2020 року зупинено стягнення у вказаному виконавчому провадженні до набрання рішення у справі законної сили ( а.с.38).

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України яким, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі в тексті - Порядок).

Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

У відповідності з наведеними нормами, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв"язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

Як стверджував позивач в судовому засіданні вимогу він не отримува, і в матеріалах справи відсутні дані про вручення йому вказаної вимоги.

Таким чином, судом встановлено, що письмової вимоги про наявність чи сплату боргу позивачу не було надіслано.

Крім того, при вчиненні виконавчого напису 18 грудня 2019 року, приватним нотаріусом було порушено визначений законодавством строк для вчинення відповідної нотаріальної дії .

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Статтею 88 ЗУ "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як встановлено з виконавчого напису №2866 від 18.12.2019 року, приватний нотаріус стягнула заборгованість за період з 21 березня 2009 року по 27 листопада 2019 року за 10 років, тобто поза межами визначеного законом строку, що є порушенням наведеної статті.

Ні відповідачем, ні приватним нотаріусом не надано суду доказів встановлення іншого строку давності, в межах якого вчинено виконавчий напис.

Наведене свідчить про надання банком неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно якого на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахувала та не перевірила наявність обставин, які б свідчили, що банком додержаний передбачений законом 3-річний строк з дня виникнення права вимоги, для звернення з вимогою про вчинення виконавчого напису про стягнення з позивача кредитної заборгованості саме в такому розмірі.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

У відповідності з ч. 2 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості у безспірному порядку додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи ( а.с.2-27) в порушення вимог закону, приватний нотаріус Куба Ю.В. вчинила виконавчий напис на підставі тільки кредитного договору №500171479 від 19.09.2008 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 . Розрахунку заборгованості за даним договором нотаріусу не було представлено, що свідчить про те, що останньою не було вчинено жодних дій для з`ясування факту безспірності заборгованості.

Визначений законом перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Крім того, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Як зазначає позивача, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилася у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем ТзОВ «Платінум Фінанс» за відповідним договором, крім того не врахувала пропуску ТзОВ «Платінум Фінанс» строку позовної давності.

Також заслуговують на увагу твердження позивача про те, що під час вчинення виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього коштів на користь відповідача, у нотаріуса була відсутня інформація про суму викупленого факторами боргу, з чого вона складається і чим підтверджується. Адже, як вбачається із виконавчого напису №2866 від 18.12.2019 року, він вчинений за відсутності платіжного документа, що підтверджує безспірність викупленої відповідачем суми боргу в розмірі 14952,93 грн.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

За встановлених обставин, оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 33, 35 Закону України «Про іпотеку», статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, статтями 87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22 лютого 2012 року, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд, -

У ХВ АЛ ИВ :

позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від № 2866 від 18.12.2019, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куба Юлією Володимирівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» заборгованості в розмірі 14 952,93 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум фінанс» на користь ОСОБА_1 1261 (одну тисячу двісті шістдесять одну) гривню 20 коп. сплаченого судового збору згідно квитанцій.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс», юридична адреса якої вул.Л.Руденко,6а/офіс 525, м.Київ, 02140, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Юлія Володимирівна, юридична адреса якої вул. Жилянська, 41/ офіс 3, м.Київ, 01033.

Суддя Долинського районного суду І.І.Керніцький