Дата документу 05.10.2020
ЄУ № 942/1023/20
Провадження №2-о/942/201/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Проньки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Г.О.,

заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа - Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що в період часу з 21.09.1974 по 16.02.2020 заявник перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявника ОСОБА_2 помер. Заявник посилається на те, що після виходу на пенсію і до смерті чоловіка вона перебувала на його утриманні, пенсія чоловіка була постійним і основним джерелом існування їхньої сім`ї. Заявник зазначила, що бажаючи після смерті чоловіка перейти на його пенсію, вона звернулася до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, однак їй було відмовлено, оскільки не було встановлено факту її перебування на утриманні чоловіка. Тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 02.09.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 02.10.2020.

В судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила її задовольнити з підстав, викладених в заяві.

Представник заінтересованої особи Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганської області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. 15.09.2020 до суду надійшов відзив на заяву, в якому представник заінтересованої особи просила відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 , оскільки заявником не наданий документ про перебування на утриманні померлого годувальника. Представник заінтересованої особи зазначає, що заявник є пенсіонером та отримує пенсію за віком в розмірі 2557,16 грн, який перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, а тому управління вважає, що жодних доказів потреби матеріальної допомоги від чоловіка, а також доказів фактичного розподілу у зв`язку з цим коштів подружжя за час шлюбу заявник суду не представила. Вважає, що сам по собі факт отримання заявником доходу у меншому розмірі, ніж померлого, не є підставою для задоволення заяви. Розгляд справи просила провести без участі представника управління.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, суд приходить до такого.

Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області 19.01.2018, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 21.09.1974 зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 471. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 .

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області 06.05.2000, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Грязна-Потудань Чорнянського району Бєлгородської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 928006919 від 29.08.2016 вбачається, що заявник ОСОБА_1 перемістилася з тимчасово окупованої території за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд встановив, що заявник перебуває на обліку в Марківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області та отримує пенсію за віком. Згідно з довідкою про доходи, виданою Марківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області 10.09.2020 за № 5271 3022 6526 1855, загальний розмір пенсії заявника за період з 01.01.2019 по 31.08.2020 склав 46511,40 грн, з липня 2020 року заявник отримує пенсію у розмірі 2557,16 грн щомісяця.

Згідно з довідкою, виданою Марківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області 10.09.2020 за №8371 3233 4537 1555, чоловік заявника ОСОБА_2 перебував на обліку в Марківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області та отримував пенсію за віком, загальний розмір якої за період з січня 2019 року по лютий 2020 року склав 170284,06 грн (з березня 2019 - 12420,97 грн щомісяця).

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 14.08.2020, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Антрацит Луганської області, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 169.

В даний час заявник має бажання реалізувати своє право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак не може цього зробити, оскільки не має можливості надати до пенсійного фонду довідку або інший документ про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

За змістом ч. 2, 3 вказаної статті непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п.п. 9 п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 із змінами та доповненнями, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно з п. 2.11 вищевказаного Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали пояснення, з яких вбачається, що подружжя ОСОБА_4 тривалий час проживали разом в АДРЕСА_2 , як внутрішньо переміщені особи, вели спільний побут та спільне господарство. Подружжя також мало намір придбати будинок в с. Заайдарівка, однак через невідомі їм обставини цього не сталося. Свідки підтвердили, що сім`я ОСОБА_4 існувала за рахунок пенсійних виплат, які отримував померлий ОСОБА_2 .

Пояснення вказаних свідків повністю узгоджуються зі змістом довідки, виданої виконкомом Новопсковської селищної ради Луганської області 14.08.2020 за вих. № 198, відповідно до якої заявник ОСОБА_1 проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 , вели спільне господарство та перебувала на його утриманні.

Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 21.09.1974, разом проживали, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Оскільки розмір пенсії померлого ОСОБА_2 значно перевищував розмір пенсії заявника ОСОБА_1 , то суд приходить до висновку, що пенсія померлого ОСОБА_2 була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування. Таким чином, заявник, будучи непрацездатною особою, яка досягла пенсійного віку, перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , померлогоІНФОРМАЦІЯ_1 , за його життя.

Разом з цим, суд критично відноситься до наданої заявником довідки, виданої виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області 19.08.2020 за вих.№209, відповідно до якої заявник на час смерті чоловіка ОСОБА_2 постійно проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки згідно з обставинами, встановленими рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 13.08.2020, ОСОБА_2 помер в м. Антрацит Луганської області.

Суд також відхиляє довід представника заінтересованої особи про відсутність факту перебування заявника на утриманні у чоловіка ОСОБА_2 через те, що вона отримувала пенсію у розмірі, який перевищує прожитковий мінімум, для осіб, які втратили працездатність, оскільки спеціальний закон встановлює право членів сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку із втратою годувальника (ч. 3 ст. 36 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Вказаний спеціальний закон не пов`язує таке право особи із розміром отримуваної ним пенсії.

Крім того, суд враховує, що м. Антрацит Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості підтвердити факт проживання з її чоловіком у встановленому законом порядку та реалізувати своє право на призначення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника.

Виходячи з наведеного, вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи та поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 235, 264, 265, 293, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа - Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, задовольнити повністю.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області 06.05.2000, проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа - Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганської області, місце знаходження: вул. Центральна, 20, смт. Марківка Марківського району Луганської області, .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02 жовтня 2020 року.

Повний текст рішення складено в нарадчій кімнаті 05 жовтня 2020 року.

Суддя: В.В. Пронька