Справа № 203/2509/20
Провадження № 2/0203/939/2020
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Колесніченко О.В., розглянув у м. Дніпрі у спрощеному порядку у письмовому провадженні цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у праві розпорядження майном шляхом скасування запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач пред`явила цей позов до відповідачів на предмет усунення перешкод у праві на розпорядження рухомим майном шляхом скасування запису про обтяження у Державному реєстрі обтяжень, у зв`язку із повним виконанням у 2014 році грошових зобов`язань у неї перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитно-заставним договором №DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року, де заставою є автомобіль «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1 , який належить позивачеві на праві власності, обставини чого також встановлені рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року, яким визнано припиненими зобов`язання позивача за кредитно-заставним договором №DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року перед АТ КБ «Приватбанк». Однак 28 листопада 2018 року за заявою обтяжувача АТ КБ «Приватбанк» реєстратором Дніпровської філії ДП «Національні інформаційні системи» внесено запис про обтяження зазначеного автомобіля позивача № 17188370 шляхом заборони його відчуження на підставі припиненого кредитно-заставного договору від 08 лютого 2008 року, що позивач вважає безпідставним та таким, що порушує її право на розпорядження власним майном та захисту якого вона відшукує по суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено 10 липня 2020 року судді Колесніченко О.В.

З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2020 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином.

Відповідач АТ КБ «Приватбанк», отримавши 24 липня 2020 року копію позову з ухвалою про відкриття провадження у справі, свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв.

Уповноважена особа відповідача ДП «Національні інформаційні системи», отримавши 23 липня 2020 року копію позову з ухвалою про відкриття провадження у справі, 24 липня 2020 року через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, пред`явлених до цього відповідача з підстав того, що відповідач є реєстратором виникнення, змін та припинення обтяження за заявою обтяжувача та при здійсненні реєстраційних дій не несе відповідальність за достовірність відомостей, що містяться в заяві, виконує лише механічну функцію по внесенню та виключенню до/з Державного реєстру записів про обтяження, як і не має повноважень перевіряти правомірність поданих обтяжувачем заяв, з чого не виникає порушення цим відповідачем прав та інтересів позивача, а тому вважає, що вимоги позивача до цього відповідача є безпідставними.

Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з частковим задоволенням позову, виходячи з встановлених судом наступних обставин.

Судом встановлено, що 08 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Приватбанк» укладено Кредитно-заставний договір №DN81AR100030256 на придбання автомобіля з відсотковою ставкою 9,6% річних, де заставою є автомобіль «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1 , який належить позивачеві на праві власності, у відповідності до умов Договору купівлі-продажу автомобіля №281 від 06 лютого 2008 року (а.с.10-15, 30-46).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання зобов`язання за кредитним договором №DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року виконаними та виключення запису про обтяження рухомого майна відмовлено, вимогу зустрічної позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» пред`явлені до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області 11 липня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року скасовано та ухвалене нове рішення про визнання припиненим зобов`язання за кредитно-заставним договором №DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року між ОСОБА_1 і ПАТ КБ «Приватбанк», в задоволенні зустрічного позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено (а.с.24-29).

28 листопада 2018 року за №17188370 реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» Тісенковою Є.Л. внесено відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про заборону відчуження автомобіля «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1 , на підставі договору застави №DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року, де ОСОБА_1 є боржником, АТ КБ «Приватбанк» обтяжувачем із сумою основного боргу 86 238,80 грн. (а.с.16,17).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Отже, враховуючи, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 12016 року встановлено факт повного виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитно-заставним договором №DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року, що є, в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України, преюдиційним для цієї справи і ці обставини додатковому доказуванню не підлягає, тому слід вважати, що на день розгляду цієї справи зобов`язання ОСОБА_1 перед відповідачем припинені, що тягне за собою припинення прав відповідача як обтяжувача за заставою та неможливість внесення будь-яких відомостей про обтяження предмета застави.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі:

1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою;

2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;

3) реалізації предмета застави;

4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно ст. 28 Закону України "Про заставу" застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Зміст цієї статті дає підстави для висновку, що припинення застави можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом. Так, згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється у разі припинення забезпеченого заставою зобов`язання. Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, норми якої передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599).

Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, про повне погашення виконання зобов`язання забезпеченого заставою за Кредитним договором №DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року, у зв`язку із чим рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року забезпечення ОСОБА_1 перед відповідачем визнано припиненим в розумінні ст. 28 Закону України «Про заставу» та ст.599 ЦК України, однак стягувач ПАТ КБ «Приватбанк», відповідач у справі, заяви про скасування обтяжень та виключення запису про заставу автомобіля до реєстраторів не надавав, що порушує право власності позивача та потребує судового захисту, якого вона відшукує по суду.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» застава рухомого майна, що виникає на підставі договору, віднесена до забезпечувальних обтяжень. Обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому.

Судом встановлено, що реєстрація обтяження рухомого майна в Державному реєстрі може бути здійснена виключно на підставі дійсного договору застави цього майна, однак відповідач звернувся за внесенням відомостей до Державного реєстру обтяжень із заявою про заборону відчуження автомобіля, який належить позивачеві 28 листопада 2018 року, тобто вже після ухвалення судами рішень щодо припинення зобов`язання ОСОБА_1 забезпеченого заставою, тобто на момент внесення цих відомостей підстави для реєстрації обтяження рухомого майна позивача були відсутні у зв`язку із повним погашенням зобов`язань по Кредитно-заставному договору №DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року.

Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою КМУ від 05.07.2004 за №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 р. № 830 на момент внесення відомостей про обтяження) у ст.1 передбачено, що державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов`язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру.

Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою КМУ від 05.07.2004 за №830, у п.п. 24, 25 передбачено, що відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день надходження заяви чи рішення уповноваженого органу.

19 червня 2020 року позивачем на адресу відповідача АТ КБ «Приватбанк» направлено вимогу про усунення перешкод у праві на розпорядження майном, тобто автомобілем «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1 , шляхом звернення із заявою до реєстратора з приводу припинення обтяження з подальшим вилученням запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 28 листопада 2018 року за №17188370.

Відповіддю АТ КБ «Приватбанк» за вих.№20.1.0.0.0/7-200623/12575 від 24 червня 2020 року позивачеві повідомлено про неможливість задоволення її вимог у зв`язку із існуючою заборгованістю за Кредитно-заставним договором №DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року станом на 23 червня 2020 року, що не відповідає дійсності та суперечить обставинам встановленим судовим рішенням апеляційного суду.

Враховуючи, що обтяження майна позивача за заставою, що припинилась з виконанням основного зобов`язання, і забороною на її відчуження, яке триває станом на день ухвалення цього рішення, з урахуванням невиконання відповідачем свого обов`язку надати до державного реєстратора заяву про скасування запису про обтяження заставного майна, порушують її права за ст. ст.ст.317, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України, слід зняти заборону на відчуження рухомого майна - автомобіля «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, внесеного на підставі Кредитно-заставного договору №DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк».

Разом з цим, слід врахувати зазначене у відзиві на позов відповідача ДП «Національні інформаційні системи», що відповідач є реєстратором виникнення, змін та припинення обтяження за заявою обтяжувача та при здійсненні реєстраційних дій не несе відповідальність за достовірність відомостей, що містяться в заяві, виконує лише механічну функцію по внесенню та виключенню до/з Державного реєстру записів про обтяження, та не має повноважень перевіряти правомірність поданих обтяжувачем заяв, з чого не виникає порушення цим відповідачем прав та інтересів позивача, а тому вимоги позивача до цього відповідача є безпідставними та не обґрунтованими, внаслідок чого в цій частині вимог позивачеві слід відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн. відповідно до ст. 139 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,4,11-13,81,141,206,209,265,268,274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у праві розпорядження майном шляхом скасування запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна задовольнити частково.

Зняти заборону на відчуження з рухомого майна, автомобіля «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, відомості про яке внесені 28 листопада 2018 року за № 17188370 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна на підставі Кредитно-заставного договору №DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк».

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570, 01001, м. Київ, вул.Грушевського, б.1Д) на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги у паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 13.10.2020.

Суддя О. В. Колесніченко