Дата документу 07.10.2020 Справа № 554/2148/20
Провадження № 2/554/1180/2020
29 вересня 2020 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді - Материнко М.О.
за участю секретаря судового засідання - Кучеренко В.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві питання ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації про зобов`язання вчинити дії з реєстрації будинку, відновлення у державному реєстрі приватного підприємства та нерухомого майна, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди, повернення коштів, -
В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувала вищевказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації про зобов`язання вчинити дії з реєстрації будинку, відновлення у державному реєстрі приватного підприємства та нерухомого майна, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди, повернення коштів.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09.07.2020 року у задоволенні позовної вимоги позивача про зобов`язання Департаменту з питань реєстрації зареєструвати за ОСОБА_1 на праві приватної власності будинок за адресою АДРЕСА_1 , як житловий, та прилеглу присадибну ділянку, на якій він розташований - відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись із рішенням суду позивачем ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07.09.2020 року апеляційне провадження зупинено, справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення за додатковими вимогами ОСОБА_1 (а.с. 120-123).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 29.09.2020 року додаткові вимоги підтримав.

Представник Департаменту з питань реєстрації надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення додаткових позовних вимог за безпідставності, прохав відмовити у їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріли справи, дійшов наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 270 ЦПК України додаткове рішення у справі може бути ухвалено в тому разі якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Ухвалою суду від 27.03.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

05.05.2020 року надійшов відзив відповідача на позов.

12.05.2020 року до суду від позивача надійшла заява з додатковими пояснення щодо відзиву 01.06.2020 року до суду від позивача надійшли додаткові вимоги та заява з додатковими пояснення щодо відзиву (а.с.120-123), відповідно до яких позивач прохав:

1) зобов`язати винних відновити у державному реєстрі Приватне підприємство «Каравела»;

2) відновити у державному реєстрі майно приватної власності ПП «Каравела», а саме: житловий будинок із земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 та приватну автостоянку за адресою АДРЕСА_2 ;

3) зобов`язати Полтавську міську раду відновити автостоянку у цьому ж кварталі

4) зобов`язати Полтавську міську раду виплатити позивачу матеріальні та моральні збитки;

5) притягнути до кримінальної відповідальності винних осіб у скоєних злочинах згідно чинного законодавства України;

6) повернути незаконно отримані кошти у вигляді орендної плати та неотриману виручку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

По суті вказані додаткові вимоги є збільшенням позовних вимог; додаткові вимоги подані до закінчення підготовчого засідання, копію направлено відповідачу 25.05.2020 року, про що надано фіскальний чек (а.с 134).

Щодо вимоги про зобов`язання винних осіб відновити у державному реєстрі Приватне підприємство «Каравела» (Код 25162465), суд виходить з наступного.

Вказану позовну вимогу обґрунтовано тим, що на день звернення до суду із вказаним позовом у державному реєстрі не було Приватного підприємства «Каравела», про що він дізнався із відповіді Департаменту з питань реєстрації від 05.03.2020 року (а.с. 7-9).

Державна реєстрація юридичних осіб проводиться відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Відомості про юридичну особу (серед іншого, відомості про засновника та керівника юридичної особи) вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є відкритими та доступними відомостями (п.9 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Приватне підприємство «Каравела», згідно з дублікатом свідоцтвапро державну реєстрацію юридичної особи №1 003260 зареєстровано 09 січня 1998 року (запис у журналі обліку реєстраційних справ № 1000К) за адресою: АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 25162465 (а.с. 10).

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на час розгляду справи Приватне підприємство «Каравела» Код 25162465 за місцезнаходженням 36039 м. Полтава, вул. Шевченка, 80а значиться зареєстрованим в Україні та не перебуває у процесі припинення, тобто, є діючою в Україні юридичною особою, а тому посилання позивача про відсутність даних в державному реєстрі про вказану юридичну особу є неслушними.

Також, із відповіді Департаменту з питань реєстрації від 05.03.2020 року (а.с. 7-9) не вбачається про вчинення держаним реєстратором будь-яких реєстраційних дій з припинення юридичної особи - ПП «Каравела» (ідентифікаційний код 25162465).

Таким позовна вимога є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги відновити у державному реєстрі майно приватної власності ПП «Каравела», а саме: житловий будинок із земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 та приватну автостоянку за адресою АДРЕСА_2 , суд виходить з наступного.

Вказану позовну вимогу обґрунтовано тим, що з відповіді Департаменту з питань реєстрації від 05.03.2020 року (а.с. 7-9) позивачу стало відомо зникнення відомостей з державного реєстру про вищевказане нерухоме майно ПП «Каравела».

Відповідачем у справі є Департамент з питань реєстрації, на який, відповідно до Положення про Департамент з питань реєстрації, затвердженого рішенням тридцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 28.02.2020 року, покладено, серед іншого, функцію здійснення державної реєстрації права власності та інших речових прав незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Полтавської області.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи судом встановлено, що об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 а мав правовий статус нежитлового будинку літ. «Б-1» площею 93,1 кв.м. (площа земельної ділянки не визначена), що перебувало у комунальній власності Полтавської міської ради на підставі Свідоцтва на право власності № 102 від 28.02.2000 р.

Відповідно до договору купівлі-продажу комунального майна - нежитлового приміщення від 03.03.2000 року, укладеного між Управлінням комунальним майном міста міськвиконкому м. Полтава (продавець) ПП «Каравела» (Покупець) в особі директора ОСОБА_1 , вказаний нежитловий будинок (літ. «Б-1» площею 93,1 кв.м.) був переданий у власність покупця - ПП «Каравела» Код 25162465 (а.с. 35-40). Пунктом 2 вказаного договору визначено, що право власності на майно переходить до Покупця з моменту підписання договору купівлі-продажу.

Відповідно до законодавства, яке діяло на момент укладення угоди, право власності виникало за договором з моменту передання речі, якщо інше не було передбачено законом або договором (переданням визнається вручення речей набувачеві; ст. 128 ЦК УРСР).

Відповідно до ч. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Згідно з Довідкою ПП «ПБТІ «Інвентаризатор» від 26.06.2014 р. № 5272 (а.с. 28-29) вбачається, що станом на 31.12.2012 р. згідно матеріалів інвентаризаційної справи ПП «ПБТІ «Інвентаризатор» право власності зареєстровано в реєстровій книзі № 5 під реєстровим номером 540 за ПП «Каравела» на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.2000 року, посвідченого нотаріально, та Акту прийому-передачі від 06.03.2000 р. №23 (частка 1/1).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується що нежитловий будинок за адресою АДРЕСА_1 є власністю ПП «Каравела» Код 25162465. Будь-які підстави вважати, що право власності ПП «Каравела» порушено у спосіб, зазначений позивачем, - відсутні.

Судом встановлено, що фактично станом на 17.06.2014 року відбулось самочинне переобладнання нежитлового будинку літ. «Б-1» за адресою АДРЕСА_1 у житловий.

Так, згідно з Довідкою ПП «ПБТІ «Інвентаризатор» від 26.06.2014 р. № 5272 (а.с. 28-29) вбачається, що при обстежені на місці, 17.06.2014 року, було встановлено, що нежитловий будинок літ. «Б-1» за адресою АДРЕСА_1 а самочинно переобладнано у житловий: після проведення комплексу робіт житловий будинок «Б-1» загальною площею 96,6 кв.м. (самочинно переобладнаний під житловий загальною площею 85,9 кв.м.); вбиральня «В», сарай «Г», Ворота 31, огорожа №2, огорожа №3, огорожа №4, огорожа №5, огорожа №6 (самочинно влаштовано отвір в капітальній стіні); у тому числі, самочинно збудований гараж «Г-1» 11,3 кв.м., тамбур «б2» 7,6 кв.м., тамбур «б3» 3,1 кв.м.

Як зазначено позивачем у позові, у визнанні будинку житловим йому неодноразово було відмовлено Полтавською міською радою. Належних доказів переведення вказаного об`єкту нерухомості у передбаченому законом порядку з нежитлового фонду у житловий не надано у справі.

Вимога позивача про відновлення у державному реєстрі майна приватної власності ПП «Каравела» на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , - є безпідставною.

Щодо правового режиму земельних ділянок за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , судом встановлено наступне.

При укладенні договору купівлі продажу нежитлового будинку за адресою АДРЕСА_1 покупець, ПП «Каравела», взяло на себе обов`язок (п. 5.2, а.с. 36) не пізніше 2-х місяців з дня підписання договору купівлі-продажу вирішити з управленням земельних ресурсів міськвиконкому питання оформлення права користування земельною ділянкою.

Згідно з Довідкою КП «Полтавський міський центр земельного кадастру» № 1545 від 09.04.2004 р. земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 площею 1328,0 кв.м. було присвоєно кадастровий номер :14:005:0081 (а.с. 51).

Земельні ділянки за адресами АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 були передані ПП «Каравела» у тимчасове користування на підставі оплатних договорів оренди землі.

Так, рішенням Київського районного суду м. Полтави № 552/7550/16-ц (провадження № 2/552/390/17), що набрало законної сили 12.06.2017 року та не було скасоване у передбаченому законом порядку (залишено без змін за результатом його апеляційного перегляду, провадження №22-ц/786/1550/17), у задоволені позову ОСОБА_1 до Управління земельних ресурсів Полтавської міської ради, Полтавської міської ради про визнання за ПП «Каравела» права власності на земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 - відмовлено за відсутності правових підстав для реєстрації за ПП «Каравела» права власності на вказані земельні ділянки. Вказаним рішенням суду встановлено, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 1 328 кв.м., кадастровий номер :14:005:0081, надавалась Полтавською міською радою на підставі договору оренди землі Приватному підприємству «Каравела» в особі директора ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення на строк до 12.07.2015 року та у подальшому, після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, оренда вказаної земельної ділянки продовжена не була.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вимоги позивача у даній справі щодо відновлення у державному реєстрі права приватної власності ПП «Каравела» земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , - є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги про зобов`язання Полтавської міської ради відновити автостоянку у цьому ж кварталі та виплатити позивачу матеріальні та моральні збитки, слід зазначити, що Полтавська міська рада не є стороною або учасником справи, не була залучена до участі у справі у передбаченому законом порядку.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Щодо вимоги притягнути до кримінальної відповідальності винних осіб у скоєних злочинах згідно чинного законодавства України, слід зазначити, що така вимога суперечить вимогам ст. 5 ЦПК України, яка передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. По-перше, судом під час розгляду справи не встановлено порушень прав та інтересів позивача, а по-друге, зазначений спосіб захисту суперечить завданням цивільного судочинства.

Щодо вимоги повернути незаконно отримані кошти у вигляді орендної плати та неотриману виручку, слід зазначити, що вказані позовні вимоги є безпідставними, не підтверджені жодними доказами у справі; з матеріалів справи відсутні будь-які підстави вважати, що відповідачем у справі, Департаментом з питань реєстрації, були порушені права та інтереси позивача, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із сплатою позивачем коштів у вигляді орендної плати та неотримання ним виручки.

З урахуванням вищевикладеного, судом не вбачається підстав для задоволення додаткових вимог позивача від 12.05.2020 року (а.с.120-123).

Позивачем при збільшенні позовних вимог не було доплачено судовий збір за кожну додаткову позовну вимогу, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий у загальній сумі 5 044,80 грн. (840,80 грн. за кожну з 6 додаткових позовних вимог (а.с.120-123).

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 1, 2, 4, 5, 141, 268, п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації про зобов`язання вчинити дії з реєстрації будинку, відновлення у державному реєстрі приватного підприємства та нерухомого майна, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди, повернення коштів.

У задоволенні додаткових вимог ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації про відновлення у державному реєстрі приватного підприємства та нерухомого майна, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди, повернення коштів - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави за подання до суду додаткових вимог суму судового збору у загальному розмірі 5 044,80 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено та проголошено 07.10.2020 року.

Суддя М.О. Материнко