Справа№329/718/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Проценко А.М.,

за участю секретаря судових засідань Сивак В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника - ОСОБА_2 , заінтересована особа - Чернігівська районна державна адміністрація Запорізької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця через свого представника звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №048973 від 15.08.2003р., виданого на підставі розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації №169 від 14.07.2003р.

Заява обґрунтована тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2002р. нею успадковано Ѕ частину права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом серії ЗП №0057878 від 01.08.1996р., виданого КСП «Нива», що знаходиться на території Владівської сільської ради Чернігівського району розміром 8,60 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості. В подальшому на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації №169 від 14.07.2003р. було видано державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЗП №048973 від 15.08.2003р., площею 3,05 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Владівської сільської ради Чернігівського району (нині Владівський старостинський округ).

Однак, під час видачі вказаного державного акту посадовими особами Чернігівської РДА було допущено помилку у написанні прізвища, замість правильного « ОСОБА_1 » вказано « ОСОБА_1 ».

Вказана помилка у Державному акті позбавляє її права розпорядитися вказаною земельною ділянкою, а виправити її в адміністративному порядку не можливо, тому просить задовольнити її заяву.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_2 не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Чернігівської РДА Запорізької області в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що прти задоволення заяви не заперечує, стверджуючи, що дійсно вказана земельна ділянка обліковується за ОСОБА_1 .

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАА №309310 від 21.11.2002р., виданого державним нотаріусом Чернігівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 успадкувала Ѕ частину права на земельну частку (пай), що посвідчено сертифікатом серії ЗП №0057878 від 01.08.1996р. №211, виданим КСП «Нива», що знаходиться на території Владівської сільської ради Чернігівського району, розміром 8,60 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості.

15.08.2003р. на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 було видано державний акт серії ІІІ- ЗП №048973 на право приватної власності на землю, площею 3.05 га, розташовану на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області на підставі розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації від 14.07.2003 №169, однак в ньому помилково вказане прізвище « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ».

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З набранням чинності 01.01.2013р. Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012р. №1051 постанова Кабінету Міністрів України від 09.09.2009р. №1021 втратила чинність.

Починаючи з 01.01.2013 року вищевказані Порядки, на підставі яких здійснювалась державна реєстрація земельних ділянок, державна реєстрація та видача державних актів на право власності на земельні ділянки, втратили свою чинність відповідно до положень частини 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012р. №1051.

Зокрема, з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-УІ та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012р. №1051, посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів.

Відповідно до положень пункту 9 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» видача державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держкомзему України при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01 січня 2013 року.

Таким чином, внести виправлення у вказаному у державному акті в частині прізвища заявника в позасудовому порядку неможливо.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому, і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 цієї статті ці дані встановлюються зокрема і письмовими доказами.

Аналізуючи матеріали справи, суд вважає, що під час судового розгляду справи знайшов підтвердження факт належності ОСОБА_1 державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ЗП №048973 від 15.08.2003р., оскільки у документах, наданих заявницею, зокрема, паспорті громадянина України, свідоцтві про право на спадщину за законом повністю співпадає прізвище заявниці, а при написанні прізвища у державному акті допущена помилка.

Іншим способом встановити факт належності заявнику державного акту на право приватної власності на землю неможливо. Встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації свого права на володіння та розпорядження належним майном.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 81, 247, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника - ОСОБА_2 , заінтересована особа - Чернігівська районна державна адміністрація Запорізької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, задовольнити.

Встановити факт, що правовстановлюючий документ, державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЗП №048973 від 15.08.2003р., виданий на підставі розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації №169 від 14.07.2003р. на ім`я ОСОБА_1 , дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.М.Проценко