Справа №636/1011/20
Провадження №2/636/1015/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 30.06.2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №174.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

В позовній заяві позивач зазначає, що він проживає у м. Батумі, Грузія, а відповідачка зареєстрована у АДРЕСА_1 , але фактично проживає у м. Чугуєві Харківської області.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом надіслані запити до територіальних органів реєстрації місця проживання фізичної особи щодо перевірки місця реєстрації та проживання відповідача.

За відомостями відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області №03.10-33/813 від 16.03.2020 року, інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 у картотеці відділу та реєстрі територіальної громади м. Чугуєва відсутня.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 18.03.2020 року, місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване у м. Полтаві.

Вищевказана інформація підтвердилась довідкою Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб м. Полтави №01-12-03-09/1872 від 19.03.2020 року. За наявними обліками реєстру територіальної громади м. Полтави місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що позивач не проживає на території України, місце проживання відповідача зареєстроване у м. Полтаві, доказів зареєстрованого місця перебування відповідачки на території, яка підпадає під юрисдикцію Чугуївського міського суду Харківської області, суду не надано.

Тлумачення позивачем ст. 27 ЦПК України, що дана позовна заява може розглядатися не за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідачки, суд вважає невірним. Крім того, посилання позивача на те, що доказом фактичного місця проживання ОСОБА_2 є копія позовної заяви, раніше подана нею до ОСОБА_3 до Чугуївського міського суду Харківської області з відміткою про прийняття, не є належним та допустимим доказом на підтвердження реєстрації у встановленому законом порядку місця проживання чи перебування відповідачки за вказаною адресою в розумінні вимог статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Частиною 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно з ч. 17 цієї статті, особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь в судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Аналіз зазначених норм процесуального закону вказує на те, що після находження до суду позовної заяви суд зобов`язаний здійснити всі можливі дії для встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача - фізичної особи. Дані вимоги закону судом додержані.

З огляду на викладене, за відсутності належних доказів щодо реєстрації у встановленому законом порядку місця проживання чи перебування відповідачки у м. Чугуєві чи Чугуївському районі на час постановлення даної ухвали та наявність в матеріалах справи довідок, які свідчить про те, що відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку про передачу справи на розгляд за підсудністю, оскільки справа має розглядатись за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин вважаю, що дана справа не підсудна Чугуївському міському суду Харківської області і її необхідно направити за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 32, 187, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя,

постановила:

Цивільну справу №636/1011/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу надіслати за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави (36002, м. Полтава, вул. Навроцького, буд. 5).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя О.П. Дьоміна