П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року м. Київ

Справа №358/875/19

Резолютивна частина постанови оголошена 07 жовтня 2020 року

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2020 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Гулієва М.Д.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «Укртрансгаз»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз»на рішення Богуславського районного суду Київської області, ухваленого у складі суді Тітова М.Б. 12 березня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз»про стягнення заробітної плати та моральної шкоди, -

Справа №358/875/19
№ апеляційного провадження:22-ц/824/8379/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Тітов М.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись до суду з даним позовом, в якому просив стягнути із АТ «Укртрансгаз» на його користь 188474 гривні 37 коп. середнього заробітку за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2020 року та 20000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що він працював у відповідача на посаді інженера групи метрології дільниці автоматизації виробництва та телемеханіки Богуславського промислового майданчика Золотоніського виробничого управління магістральних газопроводів та був незаконно звільнений з роботи наказом начальника Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів №40-к від 06.05.2015.

Богуславський районний суд Київської області своїм рішенням від 10.11.2015 по справі №358/1223/15-ц задовольнив його позов до ПАТ «Укртрансгаз» та поновив на роботі з 06 травня 2015 року.

Рішенням від 04.01.2019 по справі №358/878/18 Богуславський районний суд Київської області, спираючись на рішення Богуславського районного суду від 10.11.2015 по справі №358/1223/15-ц, задовольнив його позов до АТ «Укртрансгаз» та постановив стягнути з відповідача на його користь 206826,56 грн. середнього заробітку за період з 01.09.2017 по 31.12.2018, та 10000 грн. моральної шкоди.

Позивач також зазначає, що він перебуває на службі в Збройних Силах України за контрактом, що підтверджується довідкою Богуславського РВК та копіями контрактів, а тому згідно ст.119 КЗпП за ним повинно зберігатися місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, на якому працював до призову.

Однак, незважаючи на те, що згідно рішення суду та наказу начальника Золотоніського ЛВУ МГ, він перебуває в трудових відносинах з АТ «Укртрансгаз», всупереч діючих нормативних актів (ст. 43Конституція України, ст.ст. 115, 119 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про оплату праці») заробітна плата йому не виплачується з 01.01.2019.

Це призвело до втрати ним нормальних життєвих зав`язків і вимагало додаткових зусиль для організації його життя та завдало йому моральної шкоди, яку він оцінює в 20000 гривень та яка має бути відшкодована згідно ст. 237-1 КЗпП України.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 12 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто із Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 188474 гривні 37 коп. середнього заробітку за період з 01.01.2019 року по 31 січня 2020 року та 20000 гривень моральної шкоди, всього 208474 (двісті вісім тисяч чотириста сімдесят чотири) гривні 37 коп.

Стягнуто із Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 3127 (три тисячі сто двадцять сім) гривень 12 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ «Укртрансгаз» подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просить рішення суду в частині стягнення 200000 гривень моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

В судовому засіданні представник АТ «Укртрансгаз» підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, Позивач ОСОБА_1 працював на посаді інженера групи метрології дільниці автоматизації та телемеханіки Богуславського промислового майданчика Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ «Черкаситрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» та був звільнений з роботи наказом начальника Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів №40-к від 06.05.2015 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, відповідно до пункту 3 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 10.11.2015 року по справі №358/1223/15-ц (а.с. 97-99) позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укртрансгаз» було задоволено, скасовано наказ начальника Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів №40-к від 06.05.2015 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді інженера групи метрології дільниці автоматизації виробництва та телемеханіки Богуславського промислового майданчика Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів з 06 травня 2015 року. У відповідності до ч. 5 ст. 235 КЗпП України та п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допущено негайне виконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 .

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 10 листопада 2015 року у справі № 358/1223/15-ц, згідно якого позивача поновлено на роботі, набрало законної сили 08 грудня 2016 року відповідно ухвали апеляційного суду Київської області (а.с. 100).

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 31.08.2017 по справі №358/630/17 (а.с. 101-103) задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укртрансгаз» та постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 217416,26 грн. середнього заробітку, 35581,55 грн. компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати та 10000 грн. моральної шкоди.

19.01.2018 Апеляційний суд Київської області своєю постановою по справі №22ц780/79/2018 (а.с. 104) змінив рішення Богуславського районного суду по справі №358/630/17 від 31.08.2017 і постановив стягнути з ПАТ «Укртрансгаз» на користь позивача 291929,35 грн. середнього заробітку за період з 06 травня 2015 року по 31 серпня 2017 року. В решті рішення Богуславського районного суду від 31.08.2017 залишено без змін.

Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2019 року (а.с. 105-110) касаційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» залишено без задоволення. Рішення Богуславського районного суду Київської області від 31 серпня 2017 року в незміненій частині та постанову Апеляційного суду Київської області від 19 січня 2018 року залишено без змін.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 04 січня 2019 року по справі №358/878/18 (а.с. 112-114) задоволено позов ОСОБА_1 до АТ «Укртрансгаз» та постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 206826,66 грн. середнього заробітку за період з 01.09.2017 по 31.12.2018 та 10000 грн. моральної шкоди.

Згідно Постанови Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року (а.с. 115-118) апеляційна скарга АТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» залишена без задоволення, а рішення Богуславського районного суду Київської області від 04 січня 2019 року залишено без змін.

На виконання рішення Богуславського районного суду Київської області від 10 листопада 2015 року начальником Золотоніського ЛВУ МГ Кодацьким М.П. 19.05.16 року було видано наказ №55-К про поновлення ОСОБА_1 на роботі. Даний факт встановлено рішенням Богуславського районного суду Київської області від 31 серпня 2017 року по справі №358/630/17 (а.с. 101-103).

Відомості про нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.01.2020 року відсутні. Відповідач визнає факт невиплати заробітної плати ОСОБА_1 , а також свою позицію мотивує тим, що сам факт поновлення ОСОБА_1 на роботі не надає роботодавцю правових підстав та не створює обов`язку нарахування йому заробітної плати як такої, якщо він не виконував роботи і не надав документів, які б підтверджували факт проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Оскільки виплата позивачу належних йому платежів не здійснена, то як наслідок позивач отримав право на компенсацію моральної шкоди (ст.237-1 КЗпП).

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що висновок суду про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 є правильним, про те, розмір відшкодування в сумі 20000 гривень, з урахуванням обставин справи та вимушених змін у житті, зокрема, вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та з урахуванням того, що позивач ОСОБА_1 в цей період часу отримував грошову винагороду за контрактом про проходження військової служби у Збройних силах України, не відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, зменшивши розмір моральної шкоди що підлягає стягненню з АТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 з урахуванням обставин справи та вимушених змін у житті позивача з 20000 гривень до 5000 гривень, що відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

В іншій частині рішення суду не переглядалось, оскільки в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Керуючись ст.ст.268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз»- задовольнити частково.

Рішення Богуславського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року в частині стягнення моральної шкоди змінити, зменшивши суму стягнутої з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди з 20000 гривень до 5000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна