Справа № 182/2544/20
Провадження № 4-с/0182/6/2020
У Х В А Л А

Іменем України

01.10.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Рунчевої О.В., секретаря - Нагаєвої Н.О., за участю представника скаржника Онищенко С.В., третьої особи ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипка Юлії Олександрівни, третя особа ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипка Юлії Олександрівни, третя особа ОСОБА_1 та просив суд:

-поновити строк для подання скарги та прийняти її до розгляду;

-визнати бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипка Юлії Олександрівни щодо невинесення постанови про закінчення в частині виконавчого провадження - неправомірною;

-зобов`язати державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипку Юлію Олександрівну винести постанову про закінчення виконавчого провадження відкритого з виконання виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2009 року у справі № 2-3760/09 про стягнення з ОСОБА_2 1977 року народження на користь ОСОБА_1 1977 року народження, аліменти на утримання малолітніх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 травня 2009 року до досягнення дітьми повноліття в частині стягнення з ОСОБА_2 1977 року народження на користь ОСОБА_1 , 1977 року народження, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку та доходів, у зв`язку з досягненням дитиною повноліття;

- зобов`язати державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипку Юлію Олександрівну повідомити належним чином про прийняте рішення роботодавця боржника з метою зменшення щомісячних відрахувань з заробітної плати;

-зобов`язати державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипку Юлію Олександрівну надати йому довідку щодо суми стягнутих з ОСОБА_2 та перерахованих на користь стягувача ОСОБА_1 грошових коштів у вигляді аліментів на виконання виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2009 року у справі № 2-3760/09 з 31 жовтня 2016 року по теперішній час.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває на виконанні виконавчий лист Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2009 року у справі № 2-3760/09 про стягнення з ОСОБА_2 1977 року народження на користь ОСОБА_1 1977 року народження, аліменти на утримання малолітніх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 травня 2009 року до досягнення дітьми повноліття.

Зазначає, що з 31 жовтня 2016 року виконавче провадження в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 підлягає закінченню у зв`язку з виконанням у повному обсязі на підставі ст. 183 СК України та п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»

03 січня 2020 року та 23 березня 2020 року ним було направлено на адресу державного виконавця заяви, в яких просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження відкритого з виконання вищевказаного виконавчого листа у справі № 2-3760/09 в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 , 1977 року народження аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку та доходів, у зв`язку з досягненням дитиною повноліття; повідомити належним чином про прийняте рішення роботодавця боржника з метою зменшення щомісячних відрахувань з заробітної плати; надати довідку щодо суми стягнутих з нього та перерахованих на користь стягувача ОСОБА_1 грошових коштів у вигляді аліментів на виконання виконавчого листа у справі № 2-3760/09 з 31 жовтня 2016 року по теперішній час, однак відповіді не отримано.

Враховуючи вказані обставини, він змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав з даною скаргою.

Ухвалою судді від 20 травня 2020 року поновлено ОСОБА_2 строк на подання даної скарги, скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

08 вересня 2020 року на адресу суду від державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипка Юлії Олександрівни надійшов відзив на скаргу ОСОБА_2 (а.с. 26-28), згідно якого державний виконавець просив у задоволенні скарги відмовити через наступне. 11 березня 2020 року до канцелярії відділу надійшла заява представника ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, в якій зазначено про необхідність проведення відрахувань із заробітної плати боржника у розмірі 1/6 частини від доходу. Постанову направлено на виконання за місцем отримання доходу боржником.

Підстави для закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3760/09 від 17 листопада 2009 року відсутні, згідно резолютивної частини виконавчого документа, що перебуває на виконанні, виконавчий документ підлягаю виконанню до 25 жовтня 2024 року. довідка розрахунок заборгованості направлялася боржнику у відповідності до встановленого порядку.

08 вересня 2020 року на адресу суду від державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипка Юлії Олександрівни також надійшла завірена копія ВП № 34808502 (а.с. 35-159).

Ухвалою суду від 09.09.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявні пояснення третьої особи ОСОБА_1 , що надійшли до суду 17.09.2020 року (а.с. 167)

У судове засідання представник скаржника ОСОБА_5 вимоги скарги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипка Ю.О. у судове засідання не з`явилася, її неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до вимог ст. 450 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення вимог заперечувала у повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 34808502, прийшов до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження № 34808502 з примусового виконання виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду № 2-3760/09 від 17.11.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 25 травня 2009 року і до досягнення дітьми повноліття.

22 жовтня 2012 року державним виконавцем Мартиненко В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа № 2-3760/09 від 17.11.2009 року, копії якої направлено сторонам для відома (а.с. 149).

Згідно Звіту та повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапран Україна» про здійснені відрахування та виплати щодо ОСОБА_2 від 20.02.2017 року, з останнього починаючи з листопада 2016 року стягувались аліменти у розмірі 1/8 частини, мається примітка про те, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 досяг повноліття. Утримано аліменти у сумі 12,5 % доходу відповідно заяви ОСОБА_2 (а.с. 140-142).

З повідомлень Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про стан виконання виконавчого листа №2-3760 від 17.11.2009 року вбачається, що 15.02.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сапран Україна» надало звіт про здійснення відрахувань з заробітної плати боржника за період з 01.07.2016 року по грудень 2016 року в розмірі 2000 грн. по 31.10.2017 року по дату досягнення старшою дитиною повноліття, утримання проводиться в розмірі 1000 грн. 07.03.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сапран Україна» надано повідомлення про здійснення відрахувань з доходів ОСОБА_2 починаючи з жовтня 2012 року по січень 2017 року у розмірі 1/4 частини, та за заявою боржника стягнення проводилось у розмірі 2000 грн. щомісячно (а.с. 96-98, 114-116)

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.02.2017 року державним виконавцем Жорноклей О.А. звернуто стягнення на доходи ОСОБА_2 , постановлено проводити стягнення з доходів у розмірі 50 % до повного стягнення заборгованості, яка станом на 01.07.2012 року складає 9239, 27 грн. Після проводити нарахування заборгованості проводити стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана постанова направлена сторонам для відома (а.с. 136-138).

26 липня 2017 року постановою державного виконавця звернуто стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи, згідно якої проводити стягнення з 01 червня 2017 року з фактичного доходу в розмірі 50 % до повного стягнення заборгованості, після проводити нарахування заборгованості проводити стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно. Постанову направлено за місцем роботи боржника (а.с. 104-106).

Також з повідомлення Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 12.10.2017 року вбачається , що у постанові від 26 липня 2017 року було допущено описку, до бухгалтерії за місцем роботи боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Айгенметод» було направлено запит щодо відрахувань коштів з доходів боржника для уточнення суми заборгованості та встановлено, що у період з червня 2017 року по вересень 2017 року включно з боржника стягувалось 1/3 частини доходів (а.с. 92-93).

Згідно звітів про здійснення відрахування та виплати Товариства з обмеженою відповідальністю «Айгенметод» щодо ОСОБА_2 , у період з червень 2017 року по серпень 2019 року (а.с. 59-90), з останнього стягувалися аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів.

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 вересня 2019 року державним виконавцем Скрипкою Ю.О. було звернуто стягнення на доходи боржника за місцем нової роботи, у розмірі 1/3 частини відповідно до виконавчого документа (а.с. 54-55). Вказану постанову направлено сторонам для відома.

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05 лютого 2020 року державним виконавцем Скрипкою Ю.О. було звернуто стягнення на доходи боржника та постановлено здійснювати відрахування з доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 1/6 частини від доходу. У постанові мається посилання на ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (а.с. 41-42).

У розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03 серпня 2020 року, наданому державним виконавцем ОСОБА_6 розмір аліментів з липня 2012 року по жовтень 2016 року, визначений як 1/3 частина доходів ОСОБА_2 , з листопада 2016 року по червень 2020 року розмір аліментів визначений як 1/6 частина доходів ОСОБА_2 . Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 серпня 2020 року відсутня (а.с. 29-30).

В обґрунтування своєї скарги на бездіяльність державного виконавця Маляренко С.В. посилався, що державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипка Ю.О. після досягнення ОСОБА_4 повноліття не винесла постанову про закінчення в частині виконавчого провадження, тому така бездіяльність є неправомірною.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто розмір аліментів (частка від доходу матері, батька дитини або тверда грошова сума), визначений рішенням суду, може бути змінено виключно на підставі іншого рішення суду.

У статті 71 вказаного закону передбачено порядок стягнення аліментів у виконавчому провадженні.

Згідно ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Підстави закінчення виконавчого провадження визначені у ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 7 ч. 1 вказаної статті передбачено, що закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Судом встановлено, що 11 березня 2020 року до канцелярії відділу надійшла заява представника ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 44-45).

У зв`язку з чим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипка Ю.О. у відповідності до вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 183 Сімейного Кодексу України винесено 05 лютого 2020 року Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржник, якою було звернуто стягнення на доходи боржника та постановлено здійснювати відрахування з доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 1/6 частини від доходу.

Таким чином, станом на час звернення ОСОБА_2 з даною скаргою до суду, державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипка Ю.О. вже прийняті відповідні заходи у відповідності до вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 183 Сімейного Кодексу України щодо здійснення відрахувань з доходів ОСОБА_2 у відповідному розмірі, про що свідчать матеріали виконавчого провадження та копія розрахунку заборгованості від 03 серпня 2020 року.

Згідно резолютивної частини виконавчого листа № 2-3760/09 від 17 листопада 2009 року, аліменти необхідно стягувати до досягнення дітьми повноліття, а оскільки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 не досяг повноліття, то виконавчий документ підлягає виконанню до 25 жовтня 2024 року.

Таким чином, підстави для закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3760/09 від 17 листопада 2009 року відсутні.

З огляду на встановлені судом обставини та вищезазначені положення вимог Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипка Ю.О. діяла у межах Закону України «Про виконавче провадження», та з її боку прав заявника порушено не було, а тому підстав для визнання бездіяльності державного виконавця щодо невинесення Постанови про закінчення в частині виконавчого провадження немає.

Що стосується інших вимог скарги, то вони також не підлягають задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради від 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, викладеної справах «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» від 09 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» від 17 грудня 2004 року, завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, а тому суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» викладено позицію щодо недопустимості суду підміняти собою органи владних повноважень, відповідно до якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18 березня 2014 року у справі № 21-11а14 та від 21 травня 2013 року у справі № 21-87а13.

Такий правовий висновок був підтриманий і Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 469/643/17.

Отже, повноваження державного виконавця щодо прийняття відповідних рішень, за своєю правовою природою є дискреційними.

Тому позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження державного виконавця та зобов`язувати його вчиняти певні конкретні дії чи приймати певні конкретні рішення.

Враховуючи викладене,вимоги заявника про зобов`язання державного виконавця здійснити конкретні дії, а саме: винести постанову про закінчення виконавчого провадження відкритого з виконання виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2009 року у справі № 2-3760/09 про стягнення з ОСОБА_2 1977 року народження на користь ОСОБА_1 1977 року народження, аліменти на утримання малолітніх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 травня 2009 року до досягнення дітьми повноліття в частині стягнення з ОСОБА_2 1977 року народження на користь ОСОБА_1 , 1977 року народження, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку та доходів, у зв`язку з досягненням дитиною повноліття; повідомити належним чином про прийняте рішення роботодавця боржника з метою зменшення щомісячних відрахувань з заробітної плати; надати ОСОБА_2 довідку щодо суми стягнутих з нього та перерахованих на користь стягувача ОСОБА_1 грошових коштів у вигляді аліментів на виконання виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2009 року у справі № 2-3760/09 з 31 жовтня 2016 року по теперішній час - задоволенню не підлягають, оскільки ці дії відносяться до дискреційних повноважень приватного виконавця.

Згідно із п. 18 Постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

З огляду на викладене, підстави для задоволення скарги ОСОБА_2 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 83, 259, 260, 353, 447, 450, 451, 452 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипка Юлії Олександрівни, третя особа ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції в п`ятнадцятиденний строк з дня її повного складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 09.10.2020 року.

Суддя: О. В. Рунчева