Єдиний унікальний номер 219/9131/19
Номер провадження 22-ц/804/1296/20
Справа № 219/9131/19
Провадження № 22-ц/804/1296/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2020 року

Донецький апеляційний суд у складі:

судді доповідача Мірути О.А.,

суддів: Агєєва О.В., Мальованого Ю.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Донецького апеляційного суду у м. Бахмуті цивільну справу № 219/9131/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2020 року, суддя Шевченко Л.В., повний текст рішення виготовлений 14 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого послалася на те, що у липні 2000 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . За час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У серпні 2019 року син зарахований у Навчально-науковий професійно-педагогічний інститут Української інженерно-педагогічної академії (м. Бахмут) Донецької області на денне відділення, на контрактній основі, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Оскільки син навчатиметься на денній формі, то він не має можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та сплачувати за своє навчання.

Відповідно до договору про навчання, укладеного між позивачем та навчальним закладом, за надання освітньої послуги вона зобов`язана сплачувати поетапно, а саме за: 1-2 курс у розмірі 10 370,00 грн., 3 курс у розмірі 11 840,00 грн., 4 курс у розмірі 12 890,00 грн., а всього 45 470,00 грн.

Зазначає, що відповідач має постійне місце роботи та займає посаду слюсаря в хімічному цеху Вуглегірської ТЄС у місті Світлодарськ Бахмутського району Донецької області. Як відомо позивачу, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей на утриманні у нього немає. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку ними не досягнуто.

Просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання - у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, починаючи з моменту подання даної позовної заяви та до закінчення навчання, але не більш як до досягнення двадцяти трьох років; аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання - у розмірі 1/2 витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг, починаючи з моменту подання даної позовної заяви та до закінчення навчання, але не більш як до досягнення двадцяти трьох років.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього дитини, що продовжує навчання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15.08.2019 і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 1/3 частини витрат на навчання, сплачених ОСОБА_1 за період навчання (з серпня 2019 року по лютий 2020 року) згідно договору про надання освітньої послуги від 14.08.2019 року № 19.031, укладеному між Українською інженерно-педагогічною академією та ОСОБА_1 за навчання ОСОБА_3 . В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Допущено негайне виконання рішення у справі в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 /триста вісімдесят чотири/ грн. 20 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 1/3 частини витрат, сплачених ОСОБА_1 за навчання ОСОБА_3 за період з серпня 2019 року по лютий 2020 року, скасувати. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині - відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на його користь судовий збір в сумі 1152,60 грн.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Вважає, що додаткові витрати на дитину можуть стягуватися у випадку, коли такі обставини були викликані особливими обставинами. Вважає, що вступ дитини до навчального закладу та витрати, пов`язані з навчанням у ньому, не можна вважати такими, що викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини і виникненням у зв`язку з цим обов`язків у батьків брати участь у них. Вважає, що оплата навчання у даному випадку у звичайному навчальному закладі після закінчення школи не може розцінюватись як додаткові витрати, викликані особливими обставинами. Посилається на правові позиції постанови Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі 569/6838/15-ц, від 24.12.2014 року у справі № 6-186ц14, а також постанови Верховного Суду від 29.01.2018 року у справі № 622/373/16ц.

Також зазначає, що посилання суду на те, що навчання в даному випадку не є безоплатним та на те, що син сторін та позивачка мають певні захворювання, також безпідставні, оскільки чинне законодавство не містить виключень у регулюванні спірних правовідносин залежно від оплатності навчання та не містить виключень у регулюванні спірних правовідносин залежно від оплатності навчання та стану здоров`я повнолітньої дитини та іншого з батьків.

Вважає, що суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов до помилкового висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог в оскаржуваній частині рішення.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Світлодарським міськвиконкомом Донецької області, актовий запис №84 від 18.10.2000 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батько - ОСОБА_2 , а мати - ОСОБА_1 (а.с.8).

11 травня 2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Прізвище дружини після розірвання шлюбу - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 виданим 11.05.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області (а.с.12).

19 жовтня 2013 року Виконкомом Світлодарської міської ради м. Дебальцеве Донецької області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_3 (а.с.13).

Згідно довідки №3196 виданої 17.07.2019 року Начальником відділу реєстрації місця проживання Світлодарської міської ради, ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має наступний склад сім`ї: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_8 , діючого в інтересах відповідача ОСОБА_2 , підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону в оскаржуваній відповідачем частині судове рішення не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання - у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, починаючи з моменту подання даної позовної заяви та до закінчення навчання, але не більш як до досягнення двадцяти трьох років, суд першої інстанції виходив з того, що син відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнувши повноліття, дійсно навчається на денній формі навчання за договором, стипендію не отримує, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів, суд врахував наявність певних захворювань у відповідача та стягнув з нього на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 річного віку.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частинами 1 та 3 статті 199 СК України встановлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання - у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, починаючи з моменту подання даної позовної заяви та до закінчення навчання, але не більш як до досягнення двадцяти трьох років, ухвалене відповідно до вимог ст.ст. 198-201 СК України та сторонами по справі не оскаржується.

Переглядаючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, в частині часткового задоволених позовних вимог щодо стягнення 1/3 частини витрат на навчання, сплачених ОСОБА_1 за період навчання з серпня 2019 року по лютий 2020 рік, апеляційний суд вважає, що таким вимогам рішення суду в зазначеній частині не відповідає та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Чинним сімейним законодавством передбачено: стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини (статті 181 - 185 СК України) та стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання (статті 198-200 СК України).

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, оскільки зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Саме такі висновки щодо застосування статей 185, 199 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15 та підтримані у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2018 року, справа № 622/373/16-ц, провадження № 61-1717 св 18.

Аналізуючи обставини справи та правові норми, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та безпідставного задоволення позовних вимог в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення 1/3 частини витрат на навчання, сплачених ОСОБА_1 за період навчання з серпня 2019 року по лютий 2020 рік.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в зазначеній частині - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржене рішення в частині, що оскаржується, ухвалено з порушенням норм матеріального права, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати в оскаржуваній частині та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення, а позивач від сплати судового збору звільнена на підставі пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати, пов`язані з переглядом справи у суді апеляційної інстанції компенсуються в розмірі 1152,60 гривень за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст.7, 19, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 , діючого в інтересах відповідача ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2020 року в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 1/3 частини витрат на навчання, сплачених ОСОБА_1 за період навчання (з серпня 2019 року по лютий 2020 року) згідно договору про надання освітньої послуги від 14.08.2019 року № 19.031, укладеному між Українською інженерно-педагогічною академією та ОСОБА_1 за навчання ОСОБА_3 , скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції, та судові витрати 1152 гривень 60 копійок, понесені відповідачем ОСОБА_2 у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: Мірута О.А.

Агєєв О.В.

Мальований Ю.М.