Єдиний унікальний номер 227/2227/19
Номер провадження 22-ц/804/1385/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 227/2227/19

Номер провадження 22-ц/804/1385/20

08 квітня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

учасники справи:

позивачка: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця»

представник відповідача: Пенькова Олена Олександрівна

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

- за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2020 року, повний текст якого складено суддею Мацишиним Л.С. в м. Добропілля в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області 10 січня 2020 року, час ухвалення рішення суду не зазначено, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У травні 2019 року позивачка звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позову зазначала, що з 01 вересня 2016 року по 17 липня 2017 року вона працювала в Публічному акціонерному товаристві «Українська залізниця» бухгалтером 1 категорії Виробничого підрозділу «Колійна машинна станція Іловайськ» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

З березня 2017 року роботодавець припинив виплачувати їй заробітну плату, хоча і продовжував її нараховувати. За період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року була нарахована, але по теперішній час не виплачена заробітна, розмір якої станом на 17 липня 2017 року становив 28 267,45 грн. (що за вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів становить 22 873,13 грн.).

З урахуванням викладеного, просила суд стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 22 873,13 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця:

- заборгованість по заробітній платі за березень - липень 2017 року в розмірі 26 253,01 (двадцять шість тисяч дісті п`ятдесят три) грн 01 копійка, що складається з заборгованості по заробітній платі за березень 2017 року у сумі 5199,36 грн., заборгованості по заробітній платі за квітень 2017 року у сумі 1665,38 грн., заборгованості по заробітній платі за травень 2017 року у сумі 796,03 грн., заборгованості по заробітній платі за червень 2017 року у сумі 995,04 грн., заборгованості по заробітній платі за липень 2017 року, з врахуванням 9379,16 грн. компенсації за невикористану відпустку та 7854,93 грн. вихідної допомоги при звільненні, у розмірі 17597,20 грн.

- Зобов`язано Акціонерне товариство «Українська залізниця» при виплаті ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі.

- вирішено питання про розподіл судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

05 березня 2020 року не погодившись із вказаним рішенням представником Акціонерного товариства «Українська залізниця» подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивачки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зазначив, що відповідач фактично відсутній за фактичним місцем ведення діяльності та розташування офісу, зокрема у м. Іловайськ, місце роботи позивача по справі, оскільки з 20.03.2017 року господарська діяльність та управління виробничими потужностями відповідача унеможливлено неправомірними діями третіх осіб.

Посилаючись на висновок Торгово - промислової палати України зазначив, що у вищевказаному документі ретельно описані всі події, які унеможливили здійснення нарахування та виплати заробітної плати, а тому докази надані позивачем є неналежними та такими, що не підтверджують нарахування заробітної плати та наявність заборгованості.

Зазначає, що суд безпідставно прийняв рішення виключно на підставі документів, наданих позивачем, оскільки їх було виготовлено на непідконтрольній владі території, надана позивачкою довідка не містить дати її видачі, кутового штампу з датою та вихідним номером, печатки, підписана невідомими особами. Зазначає, що адміністративна будівля Луганської дирекції залізничних перевезень була захоплена невідомими особами. Зазначені обставини дають підстави критично оцінювати надані позивачем докази.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

24 березня 2020 року від позивачки надійшло клопотання на відзив, яке за своєю правовою природою та змістом відповідно до вимог статті 360 ЦПК є відзивом, в якому ОСОБА_1 просить задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі та зазначає, що доводи представника відповідача щодо відсутності зв`язку з виробничими підрозділами, відсутність первинних документів та втрата контролю над виробничими потужностями є хибними, оскільки на підприємстві працювала єдина централізована бухгалтерська программа « Фобос», за допомогою якої відповідач міг формувати, контролювати, передавати первинні документи усіх своїх структурних підрозділів.

Також позивачка зазначає, що надавати будь-які бухгалтерські документи є обов`язком роботодавця, а не працівника.

Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що 17.07.2017 року відповідач знайшов спосіб ознайомити її з наказом про звільнення та видати належним чином завірену трудову книжку, що підтверджує той факт, що відповідач мав зв`язок з усіма своїми працівниками та виробничими підрозділами.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 22 873,13 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 , 11 квітня 2012 року позивачку було переведено бухгалтером І категорії Колійної машинної станції №191 «Державного підприємства «Донецька залізниця». (а.с.5-6).

На підставі Закону України від 23 лютого 2012 року №4442-IV, Постанови КМУ від 25 червня 2014 року № 200 Державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», про що 01 вересня 2016 року зроблено відповідний запис у трудовій книжці позивачки. (а.с.6)

На підставі наказів ПАТ «Укрзалізниця» від 15 квітня 2016 року № 303 та наказу № 1/ос від 31 серпня 2016 року Колійна машинна станція №191 ст. Іловайськ Державного підприємства «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Іловайська колійна машинна станція» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», про що також 01 вересня 2016 року зроблено відповідний запис у трудовій книжці позивачки. (а.с.6) .

17 липня 2017 року на підставі наказу № 9815/ДН-ос від 10 липня 2017 року, який долучено до матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнено з посади бухгалтера І категорії бухгалтерії Виробничого підрозділу «Іловайська колійна машинна станція» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням штату, з виплатою одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку та компенсації за 38 днів відпустки, про що у трудовій книжці 17 липня 2017 року зроблено належним чином відповідний запис. (а.с. 99, 7).

На підтвердження наявності заборгованості по заробітній платі та її розміру позивачкою надані розрахунки по заробітній платі за березень - липень 2017 року, які видані ВП КМС Іловайськ СП «ДДЗП» філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ЄРДПОУ 40150216. (а.с.64-67).

Згідно розрахунку заробітної плати за березень 2017 року ОСОБА_1 нараховано 7213,80 грн., сума до виплати - 5807,11 грн. (а.с.67).

Згідно довідки про доходи від 24 червня 2019 року, ОСОБА_1 отримала заробітну плату за першу половину березня 2017 року у сумі 1601,85 грн. (а.с.31).

Згідно розрахунку заробітної плати за квітень 2017 року ОСОБА_1 нараховано 1665,38 грн., сума до виплати 1340,63 грн. (а.с.67).

Відповідно до розрахунку заробітної плати за травень 2017 року ОСОБА_1 нараховано 796,03 грн., сума до виплати 640,81 грн. (а.с.64).

Згідно розрахунку заробітної плати за червень 2017 року ОСОБА_1 нараховано 995,04 грн., сума до виплати 801,01 грн. (а.с.64).

Відповідно до розрахунку заробітної плати за липень 2017 року ОСОБА_1 нараховано 17597,20 грн., у тому числі і компенсація за 38 днів невикористаної відпустки на суму 9379,16 грн. та вихідну допомогу при звільненні в сумі 7854,90 грн., сума до виплати 14283,57 грн. (а.с.65).

Наказом начальника структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 17 березня 2017 року № 236/ДНД підтверджується, що у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності, викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуть до лінії розмежування з непідконтрольною українській владі територією, встановлено початок простою з 20 березня 2017 року для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції; на час простою встановлено щоденний режим роботи згідно діючих Правил внутрішнього трудового розпорядку та зобов`язано всіх працівників, які знаходяться на простої, з`являтися на свої робочі місця, актові зали, кабінети технічного навчання; зобов`язано працівників, які знаходяться на простої, розписуватися на початку та наприкінці робочого дня в «Журналі обліку приходу-уходу працівників, які знаходяться на простої»; на весь період простою працівникам в табелі обліку використання робочого часу проставляти літерний код «П»; оплату за час простою не з вини працівників провести з розрахунку 2/3 тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) за весь час простою згідно графіку роботи. (а.с.92-93).

Наказом від 20 березня 2017 року № 244/ДНД до вищенаведеного наказу було внесено зміни та п.2 доповнено абзацом другим, відповідно до якого «У разі виробничої необхідності на час простою можливо встановлювати змінний режим згідно затверджених графіків. (а.с.94).

Наказом № 75 вже начальника безпосередньо Виробничого підрозділу «Іловайської колійної машинної станції» встановлено простій з 20 березня 2017 року для всіх працівників підрозділу, та зобов`язано працівників, крім інших, які проживають у м. Іловайську з`являтися та знаходитися за адресою АДРЕСА_1 , з 08-00 год. до 17-00 год., та перервою з 12-00 год. до 13-00 год. На час простою встановлено щоденний графік роботи, а саме п`ять робочих днів на тиждень: понеділок, вівторок, середа, четвер, та п`ятниця згідно діючих Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Іловайської колійної машинної станції. (а.с.95-96).

Згідно наданих позивачкою розрахунків заробітної плати в період з 20 березня 2017 року по липень 2017 року їй здійснювалося нарахування саме за простій.

Відомості в табуляграмах за період січень 2017 року, березень 2017 року, виданих ВП КМС Іловайськ СП «ДДЗП» філії «Дон.зал» ПАТ «Українська залізниця», а саме дані щодо нарахованої ОСОБА_1 суми заробітної плати, співпадають з відомостями Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 15 серпня 2019 року в частині суми заробітку для нарахування пенсії. (а.с.66-67, 78-81)

Заробітна плата, нарахована ОСОБА_1 за березень 2017 року у розмірі 7213,80 грн., до якої входить як оплата почасової роботи у загальному порядку, так і оплата за час простою у березні 2017 року (а.с.67) співпадає з відомостями Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині суми заробітку для нарахування пенсії за березень 2017 року, де зазначено, що це нарахування за 31 трудовий день (а.с.81).

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України передбачено, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Отже, законом передбачено, що при звільненні працівник одержує від підприємства, установи, організації всі суми, зокрема й заробітну плату, одержати яку він має право з урахуванням встановленого належним чином розміру заробітної плати.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати, суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідач, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні з позивачкою не провів остаточного розрахунку та не виплатив заборгованість по заробітній платі за період з березня по липень 2017 року.

Висновок суду підтверджується відповідними копіями розрахунків заробітної плати (табулеграмами), копіями наказу про звільнення, копією трудової книжки, та узгоджується з положеннями ст.116 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, відповідно до якої, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 30 Закону України «Про оплату праці» саме на роботодавця покладено обов`язок забезпечення достовірного обліку виконуваної роботи працівником та бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

В підтвердження не виплаченої заробітної плати за період з березня по липень 2017 року позивачкою надані копії розрахунку заробітної плати (табулеграми), в яких зазначені нараховані суми з березня 2017 року по липень 2017 року, з яких вбачається, що: за березень 2017 року нараховано 7 213,80 грн, сума до виплати - 5807,11 грн, згідно з розрахунком за квітень 2017 року - нараховано 1 665,38 грн, сума до виплати 1 340,63 грн, згідно з розрахунком за травень 2017 року - нараховано 796,03 грн, сума до виплати 640, 81 грн, згідно з розрахунком за червень 2017 року - нараховано 995,04 грн, сума до виплати 801,01 грн, згідно з розрахунком за липень 2017 року - 17 597,20 грн, у тому числі і компенсація за 38 днів невикористаної відпустки на суму 9 379,16 грн та вихідна допомога при звільненні в сумі 7 854,93 грн, сума до виплати 14 283,57 грн.

Проте, як вбачається із зазначених розрахунків та довідки про суму заборгованості, сума нарахованої заробітної плати з березня по липень 2017 року складає 28 267,45 грн, між тим, позивачка просить стягнути суму до виплати у розмірі 22 873, 13 грн.

Відповідно до п. 14.1.180 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу

Статтею168 Податкового кодексу України передбачений порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету.

168.1. Оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

168.1.1. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

168.1.2. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Відповідно до ч.5 п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав належними та допустимими доказами надані позивачкою розрахунки заборгованості заробітної плати, зроблені з відповідних табуляграм та врахувавши вимоги чинного законодавства, дійшов правильного висновку про те, що оскільки предметом спору є саме заробітна плата за березень-липень 2017 року, то збільшення її розміру до 28 267, 45 гривень не є збільшенням позовних вимог, відповідно не є виходом за межі позовних вимог, оскільки саме ця сума є в доданій до позовної заяви довідці (а.с.8) і саме ця сума підлягає оподаткуванню при її виплаті в якості заробітної плати.

Відповідно до довідки про доходи від 24 червня 2019 року № 591/1, за першу половину березня 2017 року позивачці було нараховано заробітну плату в сумі 2014,44 грн, яку вона отримала 29.08.2017 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 930 від 29.08.2017 року (а.с.41-42).

Отже, враховуючи надані відповідачем докази про отримання позивачкою частково заробітної плати за березень 2017 року у розмірі 2 014,44 ( до виплати-1 601, 85 гривень), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, за відрахуванням зазначеної суми, тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати за березень-липень 2017 року у розмірі 26 253,01 грн (28 267,45 грн - 2 014, 44 грн).

Доводи відповідача, що відсутність первинної документації, що унеможливлює нарахування позивачці сум, щодо яких виник спір, не приймаються з огляду на те, що обов`язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік тощо лежить на роботодавці, а не на працівникові. За цих обставин втрата підприємством первинних документів не позбавляє його обов`язку здійснювати нарахування та виплату заробітної плати.

Типові форми первинного обліку використовуються з метою обліку використання робочого часу усіх категорій працюючих, для контролю за дотриманням встановленого режиму робочого часу, для отримання даних про відпрацьований час та інших показників, необхідних для складання форм державних статистичних спостережень з праці.

Зокрема, типова форма N П-5 "Табель обліку використання робочого часу" надається як рекомендована для застосування і використовується як формалізований набір показників у складі первинного обліку підприємства щодо використання робочого часу, необхідний для заповнення форм державних статистичних спостережень з праці.

Крім того, як вказано в Постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 243/5469/17, провадження № 61-94св17, відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією працедавця.

Науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України, на який посилається представник відповідача не звільняє відповідача від обов`язку виплатити працівнику заборгованість з оплати праці, а лише підтверджує відсутність вини підприємства у несвоєчасній виплаті заробітної плати.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.368, 369, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.В. Гапонов

Судді: Г.В. Новікова

Л.П. Никифоряк