Справа № 222/1604/19
Провадження № 2/222/38/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»,

треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О.,

Нікольський РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області,

представники учасників справи:

представники позивача адвокат Д`яконова К.І.,

представник відповідача Горобець І.В.,

представник третьої особи Мостова Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович та Нікольський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказуючи, що 09.04.2014 року між ним та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір № 887516949, відповідно до умов якого він отримав кредитні кошти у сумі 137300,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99% річних, строком користування 48 місяців до 30.03.2018 року включно. Виконання вказаного кредитного договору було забезпечено фінансовою порукою ОСОБА_2 відповідно до договору поруки № 887516949-ІІ від 09.04.2014 року та заставою транспортного засобу автомобіля марки Volkswagen, модель Caddy Kombi, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, що належить йому, відповідно до договору застави від 09.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу Майшмаз С.Ф. Відповідно до виконавчого напису № 1129 від 09.08.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О., звернуто стягнення на належний йому автомобіль марки Volkswagen, модель Caddy Kombi, державний номерний знак НОМЕР_1 , та за рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля, приватний нотаріус пропонує задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» у розмірі 17250,94 грн. Про існування вищевказаного виконавчого напису, як і про наявність у нього заборгованості за кредитним договором перед ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», він дізнався у Нікольському РВ ДВС ГТУЮ у

Донецькій області лише 25.07.2019 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, яке було відкрито на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса. Ознайомившись із наведеним виконавчим написом, він вважає його таким, який вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій, затвердженим наказом МУЮ від 22.02.2012 року № 296/5. Так, на його переконання мають місце дві підстави для оскарження вищевказаного виконавчого напису, а саме: порушення встановленої нормами діючого законодавства процедури вчинення виконавчого напису та сума заборгованості за кредитним договором, який мав місце між ним та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», зазначена у виконавчому написі, не є та не може бути безспірною. Ним взагалі не отримувалось повідомлення про намір ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» звернути стягнення на предмет застави та відповідної вимоги про погашення суми заборгованості за кредитним договором. Також зазначає, що до спірних правовідносин не може бути застосовано положення ч.1 ст. 1048 ЦК України та заборгованість зі сплати відсотків, як строкових так і прострочених, не могла утворитись за період визначений у виконавчому написі (з 31.07.2014 року по 18.05.2018 року), оскільки у даному випадку строк дії договору сплинув 30.03.2018 року, та на період часу з 01.04.2018 року по 18.05.2018 року не можуть розповсюджуватися вимоги ст. 1048 ЦК України, оскільки у наведений період кредитні правовідносини між сторонами припинилися та можуть існувати лише в частині виконання ним його зобов`язань за цим договором та застосування до нього цивільно-правової відповідальності, передбаченої нормами ЦК України, а не умовами кредитного договору, дія якого закінчилась. За таких підстав припинення строку кредитного договору 30.03.2018 року, відповідно до його умов, не могла утворитись у період зазначений у виконавчому написі й заборгованість по кредитному договору, з огляду на що заборгованість, наведена у виконавчому написі, не може бути безспірною ні в якому разі. Крім цього, в порушення вимог діючого законодавства, зокрема вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» № 1255-ІV, які є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» взагалі не спрямовувалось на його адресу ніякого письмового повідомлення щодо наміру стягувача розпочати процедуру звернення стягнення на предмет застави. В зв`язку з чим, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. від 09.08.2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 1129, про звернення стягнення на автомобіль марки Volkswagen, модель Caddy Kombi, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності, з метою задоволення вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» у загальному розмірі 172590,94 грн.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 06.09.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачу та третім особам разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Крім цього, ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 06.09.2019 року заяву позивача про забезпечення позову за матеріалами даної цивільної справи задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 1129 від 09.08.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О., про звернення стягнення на автомобіль марки Volkswagen, модель Caddy Kombi, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить позивачу на праві власності, з метою задоволення вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» у загальному розмірі 172590,94 грн., до набрання законної сили судовим рішенням.

09.10.2019 року стороною відповідача надано суду відзив на позов, в якому останній позовні вимоги не визнав. Свої заперечення обґрунтував тим, що 09.04.2014 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 887516949, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у сумі 137300,80 грн.

зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99% річних, строком користування кредитом 48 місяців. Відповідно до графіку платежів у строк до 30.03.2018 року ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом. Того ж дня, між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до умов якого заставою забезпечується виконання усіх грошових зобов`язань ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним зобов`язанням. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу Майшмаз С.Ф. та зареєстрований в реєстрі за № 302. Під часу укладення договору застави ОСОБА_1 визнав його умови сприйнятливими для себе та заперечень щодо змісту такого договору не мав. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору позичальником та на підставі ч.6 ст. 20 Закону України «Про заставу» відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. за захистом свого права та у відповідності до п. 2.1.13 договору застави, надіславши попередньо 29.05.2018 року вимогу про погашення заборгованості на адресу, зазначену у вищевказаному кредитному договорі ( АДРЕСА_1 ). Проте, у зв`язку зі злісним ухиленням від обов`язку оплати кредитної заборгованості, позивач ігнорував отримання вхідної кореспонденції, про що свідчить копія конверту та відповідної відмітки на ньому, а тому наведене в позовній заяві твердження позивача про нібито відсутність інформування відповідачем ОСОБА_1 про наявність заборгованості та намір звертатися в органи нотаріату за захистом прав та інтересів заставодавця, у відповідності до умов договору застави, не відповідає дійсності. Також, за змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Але у вказаному вище кредитному договорі встановлений, і сторонами погоджений, інший розмір процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 22 Загальних умов ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» з надання фізичним особам кредитів та відповідно до п. 7 кредитного договору є невід`ємною його частиною, позичальник зобов`язаний здійснити усі платежі на користь кредитодавця таким чином, щоб кредитодавець одержав усі належні йому суми грошових коштів у повному обсязі. Позичальником систематично здійснювалось порушення умов кредитного договору, зокрема невчасне внесення загальної суми щомісячного платежу, відповідно до додатку кредитного договору, у зв`язку з чим у кредитодавця виникло право на звернення до органів нотаріату для захисту свого права та інтересу. Для здійснення виконавчого напису нотаріусу було подано, зокрема, наступні документи: оригінал договору застави, довідка «Графік руху коштів по кредиту», розрахунок суми боргу за кредитним договором, виписка про нарахування та списання пені та неустойки. Зі змісту вищевказаних документів вбачається та підтверджується наявність заборгованості за вищезазначеним кредитним зобов`язанням та зазначені документи повністю відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Також, звертає увагу на те, що під час здійснення виконавчого напису, на нотаріуса не покладено обов`язку щодо перевірки наявності безспірної заборгованості, а лише обов`язок перевіряти документи, які безспірність такої заборгованості підтверджують. Крім цього, відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення зареєстроване відповідачем 01.08.2019 року о 16-06 год., а оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.08.2018 року, тобто після реєстрації змін в ДРОРМ, як того вимагає вищевказаний законодавчий акт. Враховуючи вищевказане просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Також до відзиву додано службовий чек Укрпошти про направлення кореспонденції стороні позивача.

22.01.2020 року стороною позивача надано суду відповідь на відзив, згідно якої останній зазначив, що представником відповідача зазначається, що 29.05.2018 року ОСОБА_1 було надіслано вимогу про погашення заборгованості та надано копію реєстру цінних листів з описом вкладення, відправлених ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» від 29.05.2018 року та копію конверту. З копії вищевказаного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 направлено цінний

лист, але не зазначено, що саме було спрямовано у цьому цінному листі (чи вимогу про погашення заборгованості, чи будь-які інші документи). Крім того, в даному реєстрі зазначається адреса позивача, а саме: АДРЕСА_2 , але зареєстрованим місцем проживання позивача відповідно до його паспорту є: АДРЕСА_1 , тобто навіть якщо будь-яку кореспонденцію й було направлено на ім`я ОСОБА_1 таку кореспонденцію було спрямовано на некоректну адресу. Крім того, з неякісної копії поштового відправлення не вбачається причина його повернення, а у відкритому реєстрі Укрпошта при спробі відстежити дані відправлення за № 104 не надається можливим, оскільки вони зареєстровані в системі. З огляду на наведене, позивач наполягає на тому, що йому не було відомо про намір стягувача розпочати процедуру звернення стягнення на предмет застави та відповідної вимоги про погашення суми заборгованості за кредитним договором. Також, згідно із наданим відповідачем витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 56487985 до реєстраційного запису ДРОРМ № 14296165, контрольна сума 1618А0Б76А внесено зміни, а саме 01.08.2018 року зареєстроване звернення стягнення. В той же час, законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Так, навіть якщо аналізувати надані стороною відповідача реєстри поштових відправлень, якими на думку відповідача підтверджуються спрямування на адресу позивача письмового повідомлення про порушення забезпечувального обтяженням зобов`язання, то таке повідомлення було спрямовано йому 29.05.2018 року, проте як зазначалось вище ОСОБА_1 не отримано. При цьому, з доданого витягу ДРОРМ вбачається, що запис про звернення стягнення на предмет обтяження, яке мало місце 09.08.2018 року, відповідно до виконавчого напису нотаріусу, обтяжувачем ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було внесено лише 01.08.2018 року, тобто за 9 днів до звернення стягнення на предмет застави та не одночасно із надісланням на адресу боржника повідомлення. У даному випадку ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» 30-денний строк щодо отримання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави з моменту реєстрації у ДРОРМ інформації про звернення стягнення, а саме отримано виконавчий напис лише на 9 день після здійснення такої реєстрації. Також, позивач наголошує увагу на тому, що за умовами кредитного договору, який мав місце між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», ОСОБА_1 було надано кредитні кошти у сумі 137300 грн. за користування якими передбачена сплата відсотків у розмірі 9,99% річних від суми кредиту, строком користування 48 місяців до 30.03.2018 року включно. Припинення строку кредитного договору 30.03.2018 року, відповідно до його умов, не могла утворитись у період зазначений у виконавчому написі й заборгованість по кредитному договору, з огляду на що заборгованість, наведена у виконавчому написі, не може бути безспірною ні в якому разі. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

До відповіді на відзив додано фіскальний чек Укрпошти про направлення кореспонденції стороні відповідача.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 21.10.2019 року за клопотанням представника відповідача судовий розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в режимі відеоконференції з Голосіївським районним судом м. Києва.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 14.05.2020 року за клопотанням представника позивача було витребувано у приватного нотаріуса Київського

міського нотаріального округу Легкобит С.О. копії документів, перелік яких встановлено постановою КМУ № 662 із змінами та доповненнями, на підставі яких ним 09.08.2018 року вчинено виконавчий напис № 1129, а також строк проведення підготовчого провадження у даній цивільній справі продовжено на 30 днів.

Інших клопотань учасниками судового процесу не заявлено.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 21.08.2020 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Д`яконова К.І. у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Проте, представник позивача надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути без її участі та без участі позивача. Також, зазначила, що при розгляді даної цивільної справи позивач ОСОБА_1 поніс судові витрати у вигляді оплати правничої допомоги адвоката Д`яконової К.І. Згідно з вимогами ч.8 ст. 141 ЦПК України відповідні докази понесення позивачем наведених судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення по даній справі, про що вона робить відповідну заяву.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» - Моложава О.М. у судове засідання не з`явилася. Продату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій позов не визнала, заперечувала проти його задоволення та просила справу розглянути без її участі.

Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. та представник Нікольського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Мостова Г.Г. у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Проте, представник Нікольського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без участі державного виконавця.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами у відсутність нез`явившихся учасників справи та їх представників.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмові заяви представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи Нікольського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області, заяви по суті справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, у відповідності до положень ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту таких прав.

Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що 09.04.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 887516949, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 137300,80 грн., із річною відсотковою ставкою в розмірі 9,99% річних, на строк 48 місяців, з поверненням кредиту шляхом внесення плати за ним щомісячно, за графіком платежів.

09.04.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 887516949-П від 09.04.2014 року, згідно якого остання взяла на себе зобов`язання відповідати перед кредитором за порушення боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 .

Також, 09.04.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз С.Ф. та зареєстрований в реєстрі за № 302.

Згідно п.п. 1.1, 1.2 вищевказаного договору, заставодавець, з метою забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань за кредитним договором № 887516949 від 09.04.2014 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 , передав в заставу належний йому на праві приватної власності автомобіль марки «Volkswagen», модель «Caddy Kombi», 2008 року випуску, тип «легковий універсал», номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

09.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на автомобіль марки Volkswagen, модель Caddy Kombi, тип легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2008, що належить на праві власності ОСОБА_1 , для задоволення вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у розмірі 172590,94 грн. Період, за який провадиться стягнення з 31.07.2014 року по 18.05.2018 року.

11.12.2018 року постановою головного державного виконавця Нікольського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису № 1129 від 09.08.2018 року.

Постановою головного державного виконавця Нікольського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису № 1129 від 09.08.2018 року

Для вчинення виконавчого напису ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було надано нотаріусу разом із заявою про вчинення виконавчого напису, наступні документи: кредитний договір № 887516949 від 09.04.2014 року, договір застави від 09.04.2014 року, копію паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_1 , копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, розрахунок заборгованості станом на 18.05.2018 року, вимогу про усунення порушень від 24.05.2018 року адресовану позичальнику, лист з вкладенням, який повернувся.

Згідно ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення

заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України).

Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17.

В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а також відсутністю спору між сторонами кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що досудова вимога, направлена поштою позивачу ОСОБА_1 , була повернута на адресу ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» без вручення, що не уможливило ОСОБА_1 усунути допущену заборгованість, а в разі непогодження з нею виставити заперечення банку або оскаржити її в судовому порядку.

Разом з тим, нотаріусу не було надано опису вкладень та оригіналу розрахункового документу, що беззаперечно свідчило б про направлення такої вимоги позивачу.

Також, слід зазначити, що нотаріус, при перевірці представлених йому банком документів, не пересвідчився про вручення боржнику ОСОБА_1 вимоги про дострокове погашення кредиту, не переконався про відсутність між сторонами кредитного договору будь-якого спору щодо наявності та розміру заборгованості, яка нарахована банком, оскільки стягувачем не було надано виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості.

Таким чином, при вчиненні виконавчого напису, у нотаріуса не було всіх документів, що підтверджують безспірність заборгованості, які передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім цього, період, за який провадиться стягнення заборгованості становить з 31.07.2014 року по 18.05.2018 року, але відповідно до умов кредитного договору строк його дії припинився 30.03.2018 року, з огляду на що заборгованість, наведена у виконавчому написі, не може бути безспірною ні в якому разі.

Можливість звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса передбачено законами України «Про нотаріат», «;Про заставу», «;Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Разом з тим порядок звернення стягнення на заставне майно врегульовано у Законі України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який є спеціальним.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) відомості про звернення стягнення на предмет застави.

Така вимога узгоджується із ч.1 ст. 27 спеціального закону, згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Вказані вимоги є імперативними і не залежать від розсуду стягувача. Ухилення від надсилання боржнику такого повідомлення, реєстрації в Реєстрі відомостей, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації є порушеннями, зважаючи на які нотаріус не може вчинити виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави.

Відсутність у Законі України «Про нотаріат» та у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України, вимоги до нотаріуса провести перевірку дій стягувача щодо дотримання норм спеціального закону щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та спливу 30-денного строку з моменту реєстрації не свідчить про можливість нотаріуса не виконати ці вимоги. Коли нотаріус встановлює на стадії відкриття нотаріального провадження, що заява стягувача не містить такої інформації або стягувач не надав необхідних документів, що підтверджують зазначені обставини, це перешкоджає йому вчиняти виконавчий напис.

Судом встановлено, що обтяжувач ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» 01.08.2018 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстрував звернення стягнення на предмет застави, проте повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання ОСОБА_1 надіслано не було, як і не було дотримано 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження для виконання боржником порушеного зобов`язання або передачі предмету обтяження у володіння обтяжувачу, оскільки ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» отримав

виконавчий напис лише на 9 день після здійснення вищевказаної реєстрації.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стягувач ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» не дотримався положень ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» і не надіслав боржнику письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, а також не дотримався 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження для виконання боржником порушеного зобов`язання або передачі предмету обтяження у володіння обтяжувачу, що є ще однією правовою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Такий висновок узгоджується з висновком ВП ВС у справі № 320/8269/15-ц (провадження 14-83цс18) від 16.05.2018 року.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що заперечення сторони відповідача проти позову є безпідставними, а виконавчий напис № 1129 від 09.08.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О., слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 768,40 грн. та судовий збір у вірному розмірі за подання заяви про забезпечення позову, яка також була задоволена, в сумі 384,20 грн.

Також, по даній цивільній справі слід призначити судове засідання для ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 270 ЦПК України, оскільки сторона заявила про понесені судові витрати на правову допомогу в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 76-82, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355, пп.15.5 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 590 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович та Нікольський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 09 серпня 2018 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіславом Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за № 1129,щодо звернення стягнення на автомобіль марки Volkswagen, модель Caddy Kombi, тип легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) з метою задоволення вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (3, юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72, офіс 4) у розмірі 172590,94 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (3, юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72, офіс 4) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, а всього 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні 60 копійок.

Призначити судове засідання у Володарському районному суді Донецької області на 19.10.2020 року о 09-15 годині, для ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Повне рішення складене 13.10.2020 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець