Провадження 2/193/258/20
У Х В А Л А

06 квітня 2020 року смт.Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кащук Д.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Девладівської сільської ради про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Девладівської сільської ради про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за заповітом. Ціна позову позивачем не визначена. Судовий збір за даним позовом сплачено в розмірі 840,80 грн..

Вивчивши позовну заяву, приходжу до висновку, що її подано з порушенням вимог чинного законодавства і має бути залишено без руху з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. 2, 3, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В порушення вимог Закону, позивачем у поданій позовній заяві не зазначено ціну позову .

Згідно Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюють для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкування та даруванні земельних ділянок, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки. Цей вид грошової оцінки використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них.

Нормативно-грошову оцінку земельних ділянок проводять юридичні особи, які є розробниками документації із землеустрою.

Експертну грошову оцінку земельних ділянок здійснюють суб"єкти оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до вимог цього Закону, Закону України "Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні", а також інших нормативно-правових актів.

Крім того, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Отже, суд наголошує, що копії документів подаються до суду належно завіреними.

Зазначаючи про належність засвідчення копії суд вказує, що копія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Додані до позовної заяви документи всупереч вимогам п. 2 ст. 95 ЦПК України не завірені належним чином.

Крім того, частиною 2 ст. 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (зі змінами).

Частиною 1 ст. 3 вказаного Закону визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету» («Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), № 28249/95, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК України). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

З визначенням позовної заяви як такої, що має немайновий характер погодитися не можна виходячи з такого.

Земля в Україні відповідно до ч. 3 ст. 78 Земельного кодексу України може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Право постійного користування земельною ділянкою це право володіння та користування земельною ділянкою, яка перебуває в державній або комунальній власності, без установлення строку. Отже, право постійного користування земельними ділянками є специфічним речовим правом.

Відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право постійного користування визначається як речове право, що є похідним від права власності.

Відповідно до позовної заяви позивачем заявлено вимогу про визнання права постійного користування земельною ділянкою. Дана вимога є вимогою майнового характеру оскільки є вимогою на визнання речового права на майно (земельну ділянку). Судовий збір з даної позовної заяви повинен визначатися з урахуванням вартості спірного майна земельних ділянок.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону ставки судового збору встановлюються за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою в розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102 гривні (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України»).

Проте, позивачем надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн., при цьому до позову не додано доказів в підтвердження вартості спірного майна (ціни позову).

Отже, з урахуванням вищевикладеного за подання даного позову до суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі визначеному пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою в розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також позивачем не зазначено у позові та не надано суду доказів відсутності інших спадкоємців до майна померлого, які мають право на обов`язкову частку в майні спадкодавця.

Крім того, не надано суду доказів, що станом на момент подачі позову до суду заповіт є чинним та не скасованим.

Зазначені недоліки не дають можливості суду підготувати та розглянути справу у суді першої інстанції в передбаченому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, подана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Девладівської сільської ради про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за заповітом - залишити без руху.

Надати позивачу та його представнику надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.А.Кащук