Справа № 709/2087/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Левченко В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадщину ОСОБА_2 прийняв ОСОБА_3 , який вступив у фактичне володіння і управління її спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 не встигнувши оформити свої спадкові права. Позивач прийняла спадщину свого діда ОСОБА_3 , оскільки подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте позбавлена можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ на неї відсутній. Крім того, для визнання права на спадщину позивачу необхідно встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 був рідним братом ОСОБА_2 . У зв`язку з цим позивач просила встановити факт родинних відносин та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 листопада 2019 року відкрито провадження у справі призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити і справу розглянути без її участі. Відповідач надіслав заяву, в якій погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією актового запису про смерть від 06 листопада 1995 року № 29 (а.с. 35).

За життя ОСОБА_2 заповіту не складала.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9450 га, кадастровий номер :02:000:0822, розташована на території Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 31 липня 2002 року серії ІІІ-ЧР

№ 021823, який виданий був після її смерті (а.с. 13).

Згідно з довідкою Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області

№ 1623 від 14 листопада 2019 року, виданої на підставі погосподарської книги № 5, ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з братом ОСОБА_3 (а.с. 16).

Спадщину ОСОБА_2 прийняв ОСОБА_3 в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР, що був чинний на момент її смерті, оскільки протягом шести місяців з дня її смерті вступив у фактичне володіння і управління її спадковим майном шляхом отримання у власність речей домашнього вжитку, що підтверджується довідкою Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 1624 від 14 листопада 2019 року (а.с. 17).

Відповідно до змісту листа Черкаського обласного державного нотаріального архіву від

ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 40), після смерті ОСОБА_2 , спадкова справа не заводилась.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були рідними братом та сестрою.

На підтвердження вказаного факту позивачем надано до суду заяви свідків ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , відповідно до змісту яких останні підтвердили, що дійсно ОСОБА_2 була рідною сестрою ОСОБА_3 (а.с. 20, 21). Справжність підписів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вказаних заявах посвідчено, а також встановлено їх особи та перевірено дієздатність сільським головою Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Карасовською А.І., а тому суд не вбачає необхідності допитувати вказаних осіб безпосередньо у судовому засіданні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 18 грудня 2004 року серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

22 жовтня 2004 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за № 75 (а.с. 42), відповідно до змісту якого все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, заповів позивачу.

Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 10 грудня 2019 року (а.с. 38), після смерті ОСОБА_3 , подано заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору від імені ОСОБА_1 (а.с. 39) та видані свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та майновий пай.

Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 19 листопада

2019 року (вих. № 1066/02-16) позивачу повідомлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкоємця на таке майно, крім випадків державної реєстрації права власності на нерухоме майно без видачі документа, що посвідчує таке право. У разі відсутності документів на нерухомість необхідно звернутися до суду, з позовом про визнання права власності на спадкове майно померлого у порядку спадкування (а.с. 8).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, оскільки оригінал правовстановлюючого документа втрачено. При цьому судом встановлено, що крім позивача до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини інші спадкоємці не зверталися.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Державний акт, виданий після смерті спадкодавця, враховуючи прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, що з достовірністю підтверджують факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 була рідною сестрою ОСОБА_3 , який прийняв спадщину ОСОБА_2 , але за життя не встиг оформити свої спадкові права, спадщину ОСОБА_3 прийняла позивач по справі, а також беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 , була рідною сестрою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9450 га, кадастровий номер :02:000:0822, розташовану на території Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, що належала ОСОБА_2 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повні найменування сторін та інших учасників справи: Лящівська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області - місцезнаходження: вул. Миру, 19а, с.Лящівка, Чорнобаївський район, Черкаська область, 19960; .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя: В.В.Левченко