Справа № 490/6437/20
н/п 2/490/3789/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

09 жовтня 2020 року м. Миколаїв
Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П, яка діє від імені суду (ч. 1 ст. 34 ЦПК України), розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики від 14.05.2018 року у сумі 2500,00 дол. США, процентів за користування грошовими коштами у розмірі 30% від суми позики на місяць, що складає 3110,48 дол. США, та 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення.
Одночасно з пред`явлення позову позивач просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог заяви посилалася на те, що нерухоме майно може в подальшому бути відчужено на користь будь-якої іншої особи, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, а тому є підстави для задоволення заяви.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Статтею 151 ЦПК України визначено вимоги до заяви про забезпечення позову.
Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.
ВС у справі №922/2163/17 зробив висновок, що забезпечення позову це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
У справі №922/2163/17 Верховний Суд наголосив, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Таким чином, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
Однак, заявник не обґрунтувала, чому необхідно застосувати забезпечення позову, не навела свої доводи і посилання на докази щодо обставин, які підтверджують потребу застосування таких заходів.
Також заявник не обґрунтувала, чому слід застосувати обраний нею спосіб забезпечення позову, і не обґрунтувала відповідність заявлених заходів фактичним обставинам спору й можливим наслідкам їх застосування або незастосування.
При цьому, заява про забезпечення позову не містить інформацію про вартість нерухомого майна, оскільки ч. 3 ст.150ЦПК України наголошує на тому, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Окрім того, ухвалою від 09.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - залишено без руху.
Отже, заява про забезпечення позову підлягає поверненню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суддя, -
УХВАЛИВ :
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - повернути заявнику.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова