Справа № 591/4594/20
Провадження № 2/591/2239/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря cудового засідання Терещенко М.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу № 591/4594/20 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання права на приватизацію житла, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивують тим, що вони проживають та зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20 січня 2009 року позивача ОСОБА_2 визнано наймачем квартири за вказаною адресою замість попереднього наймача, її батька, ОСОБА_3 , який помер. На даний час квартира по АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності Сумської міської об`єднаної територіальної громади.

У липні 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради з питання приватизації вказаного житла, однак листом від 23 липня 2020 року за № 14.01-15/883 відповідач відмовив їм у приватизації житла у зв`язку з відсутністю ордера на жиле приміщення.

Посилаючись на вказані обставини та на обставини того, що незважаючи на відсутність ордера вони мають право на приватизацію житла, так як вселились у спірну квартиру і проживають на законних підставах, іншого житла у них немає, позивачі просять визнати за ними право на приватизацію 2-кімнатної квартири загальною площею 44,90 кв.м, житловою площею 31,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 без наявності ордера на житло.

Ухвалою суду від 12 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року закрито підготовче провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити повністю. Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 55).

Представник відповідача Сумської міської ради, повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, надав письмовий відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки у позивачів відсутній ордер на жиле приміщення. Крім того, на думку відповідача, навіть після задоволення позовних вимог рішення суду неможливо буде виконати, оскільки позов не носить зобов`язального характеру.

Суд, заслухавши думку позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до архівного витягу з протоколу № 30 засідання комітету профспілки Сумського хімкомбінату від 02 жовтня 1964 року затверджено спільне попереднє рішення побутової комісії заводського комітету хімкомбінату і адміністрації комбінату по розподілу квартир. У списку, що додається по будинку АДРЕСА_2 значиться ОСОБА_3 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_3 не вказана (а.с. 9, 10).

Позивач ОСОБА_2 з 15 вересня 1978 року, а позивач ОСОБА_1 з 18 березня 1980 року і по теперішній час зареєстровані та проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4, 11).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20 січня 2009 року за № 26 ОСОБА_2 визнано наймачем двокімнатної квартири, житловою площею 30,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , замість попереднього наймача її батька ОСОБА_3 , який помер (а.с. 3).

Як вбачається з листа Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 02 березня 2020 року за № Г-596/06.01-2, неприватизовані квартири будинку АДРЕСА_4 , у тому числі квартира АДРЕСА_3 , перебувають у комунальній власності Сумської міської об`єднаної територіальної громади (а.с. 5).

18 лютого 2020 року КП «Сумське міське БТІ» СМР на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_5 , інвентаризаційна справа № 433586 (а.с. 17-19).

З метою реалізації передбачених законом прав позивачі звернулись до управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради з питання приватизації житла, а саме квартири АДРЕСА_5 , проте, листом управління від 23 липня 2020 року за № 14.01-15/883 відмовлено позивачам у передачі у спільну часткову власність вищевказаної квартири у зв`язку з відсутністю ордера на спірне жиле приміщення (а.с. 7).

Між сторонами виникли цивільні правовідносини, врегульовані Цивільний кодексом України та Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Статтею 328 ЦК України визначено підстави набуття права власності. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-ХІ.

За положеннями ст.ст. 1 та 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

До об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-ХІ.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації житлового приміщення є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на квартиру позивачів не розповсюджується.

Як вбачається з Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року за № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним на умовах найму квартиру, звертається до органу приватизації, якому подає, крім іншого, копію ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку.

Наведені вище норми вказують на те, що участь у приватизації житла мають право брати особи, які на законних підставах вселилися та проживають у житловому приміщенні, що підлягає приватизації.

Виходячи з аналізу змісту Закону у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію.

Отже, квартира АДРЕСА_5 належить до числа об`єктів, що підлягають приватизації, а позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є суб`єктами приватизації, так як на законних підставах зареєстровані і тривалий час постійно проживають у вказаній квартирі, відтак, набули право на приватизацію цього житла.

Судом не встановлено, що позивачі незаконно проживають у зазначеній квартирі. Відтак, останні мають право приватизувати спірну квартиру, тобто відмова відповідача з цих підстав є неправомірною.

Оскільки наявність заяви громадянина, який виявив намір отримати у власність наймане ним житло, та відсутність перешкод, передбачених Законом, є необхідною та достатньою умовою для прийняття відповідним владним органом рішення про приватизацію, суд дійшов висновку про можливість визнання за позивачами права на приватизацію вказаної квартири без ордера.

У зв`язку із зазначеним, не заслуговують заперечення відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що право позивачів на приватизацію органом приватизації не оспорюється, та як матеріалами справи доведено, що у зв`язку з неправомірною відмовою відповідача у приватизації позивачами займаного ними житла останні позбавлені можливості реалізувати вказане право.

Щодо доводів відповідача про обрання позивачами неефективного способу захисту, оскільки позов не носить зобов`язального характеру, суд зауважує наступне.

Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян передбачено список документів, які подає особа до органів приватизації.

Отже, норми вищевказаних нормативних актів передбачають, що приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються в установлений термін після одержання заяви громадянина.

Суд не може підміняти інший орган державної влади або місцевого самоврядування, перебирати на себе повноваження з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цих органів.

Таким чином, на думку суду, суд не уповноважений перевіряти весь пакет документів, поданих позивачами із заявою на приватизацію, що є компетенцією лише органу приватизації. Суд може усунути тільки ті порушення, які були предметом оскарження, а орган приватизації має заново проаналізувати весь пакет документів з урахуванням ухваленого судового рішення.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840 грн 80 коп. (2102 грн * 0,4) (а.с. 20).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право на приватизацію двокімнатної квартири загальною площею 44,90 кв.м, житловою площею 31,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , без наявності ордера на житло.

Стягнути з Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Сумська міська рада, місцезнаходження: м. Суми, майдан Незалежності, 2, .

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2020 року.

Суддя А.С. Северинова