Житомирський апеляційний суд
Справа №295/460/20 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф.
Категорія 18 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/460/20 за поданням старшого державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Іщука А.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 22 січня 2020 року, яка постановлена суддею Слюсарчук Н.Ф. в м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року старший державний виконавець Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Іщук А.О. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань покладених на нього судовим рішенням.

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у Житомирському районному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходяться матеріали зведеного виконавчого провадження, внесеного до Автоматизованої системи виконавчого провадження за №48162626 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу на загальну суму 5 260 193,14 грн, до складу якого входять 5 виконавчих проваджень.

За повідомленням Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області №б/н від 26.05.2017 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 23.02.2017 року.

При цьому, державним виконавцем вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», однак, рішення суду не виконано, а боржник ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього судовими рішеннями.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2020 року подання задоволено та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника - ОСОБА_1 , до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити державному виконавцю у задоволенні подання. Зазначає, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме щодо наявності в його діях такої ознаки як «ухилення» від виконання боргових зобов`язань, оскільки державним виконавцем не було надано суду жодних доказів ухилення апелянта від виконання своїх зобов`язань, як і доказів отримання постанов про відкриття вказаних виконавчих проваджень та неодноразових викликів державного виконавця.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та боржника ОСОБА_1 до суду надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли причини неявки визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що на виконанні у Житомирському районному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходяться матеріали зведеного виконавчого провадження, внесеного до Автоматизованої системи виконавчого провадження за №48162626 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу на загальну суму 5 260 193,14 грн., до складу якого входять 5 виконавчих проваджень, а саме:

- виконавче провадження № 47094114 з виконання виконавчого листа №278/4880/14-ц виданого Житомирським районним судом Житомирської області 27.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 1218,00 грн., яке відкрито згідно постанови державного виконавця 03.04.2015 року;

- виконавче провадження № 47094224 з виконання виконавчого листа №278/4880 виданого Житомирським районним судом Житомирської області 27.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 1 460 420,35 грн., яке відкрито згідно постанови державного виконавця 03.04.2015 року;

- виконавче провадження № 45206798 з виконання виконавчого листа №278/3866 виданого Житомирським районним судом Житомирської області 03.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 298 938,20 грн., яке відкрито згідно постанови державного виконавця 27.10.2014 року;

- виконавче провадження № 47093889 з виконання виконавчого листа №278/4880/14-ц виданого Житомирським районним судом Житомирської області 27.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 2 789 026,89грн., яке відкрито згідно постанови державного виконавця 03.04.2015 року;

- виконавче провадження № 51062729 з виконання виконавчого листа №278/1504/15-ц виданого Житомирським районним судом Житомирської області 22.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 6090,00 грн., яке відкрито згідно постанови державного виконавця 16.05.2016 року

Як вбачається з відповіді Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області №б/н від 26.05.2017, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 23.02.2017 року.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції Раєцьким А.О. від 03.04.2015 року у виконавчому провадженні № 47094224 з виконання виконавчого листа №278/4880 виданого Житомирським районним судом Житомирської області 27.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 1 460 420,35 грн. накладено арешт на все майно в межах суми боргу, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Задовольняючи подання державного виконавця суд послався на те, що боржник ОСОБА_1 , не дивлячись на вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення суду, протягом тривалого часу не вчиняв дій для погашення утвореної заборгованості, чим ухиляється від виконання рішень суду.

З таким висновком суду погодитися неможливо виходячи з наступного.

Відповідно до п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (ред.2016 року), у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Порядок розгляду такого подання врегульовано ст. 441 ЦПК України, яка передбачає, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

З аналізу вказаних норм вбачається, що невиконання рішення суду не є безумовною підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України. Обов`язковою умовою є свідоме ухилення від виконання зобов`язань і ця обставина повинна бути доведена.

Узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України 01 лютого 2013 року Верховний Суд України зазначив наступне:

«Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України (в редакції 2004 року) наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).»

Звертаючись із відповідним поданням державним виконавцем не наведено обставин саме на підтвердження дій або бездіяльності ОСОБА_2 , що виразилися в ухиленні від погашення боргових зобов`язань.

В порушення вимог ч.3 ст. 12 ЦПК України державний виконавець до подання не надав будь-яких доказів того, що боржник викликався до державного виконавця і не з`являвся до нього без поважних причин та вживав заходів до приховування належного йому майна і грошових коштів або вчиняв інші дії спрямовані на ухилення від виконання рішення суду у зведеному виконавчому провадженні №48162626. При цьому, виклик державного виконавця від 29.11.2019 року № 8.5-36/7/ не є належним доказом на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, оскільки був направлений за адресою, за якою боржник не проживає (а.с.33-35), а інший виклик без номеру та дати - стосується виконання зовсім іншого виконавчого провадження № 51062837 (а.с.30-32).

Також матеріали справи не містять доказів направлення державним виконавцем до ДФС України, Пенсійного Фонду України та Єдиного державного реєстру рухомого та нерухомого майна запитів з метою перевірки майнового стану боржника та отримання на них відповіді.

Крім того, матеріали справи не містять доказів про обізнаність ОСОБА_1 щодо відкриття виконавчих проваджень та отримання від ДВС відповідних постанов. При цьому, вказані постанови про відкриття виконавчих проваджень не містять вимог щодо подання боржником декларації про доходи та майно і попередження про відповідальність за неподання такої декларації, що спростовує доводи заявника щодо невиконання ОСОБА_1 вимог державного виконавця про подання даних декларацій.

Не наведено також доказів і про перешкоджання державному виконавцю вчиняти виконавчі дії на погашення боргових зобов`язань за рахунок арештованого майна.

Вказані обставини не були враховані судом під час постановлення ухвали про задоволення подання про обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, а тому ухвала підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2020 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні подання старшого державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Іщука А.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі Українивідмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 31 березня 2020 року.

Головуючий Судді