КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/5870/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6138/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року, ухваленого під головуванням судді Савлук Т.В.,-

встановила:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом.

Просила стягнути з Державної казначейської служби України на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 10 142 674 грн 70 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 000 грн 00 коп.

Позов обґрунтовувала тим, що 27 березня 2009 року проти неї було порушено кримінальну справу, яка закрита 06 вересня 2018 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Оскільки позивач незаконно перебувала під слідством та судом понад 10 років, просила стягнути на свою користь моральну шкоду в розмірі 10 000 000 грн 00 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, позивач зазначила, що держава не відшкодувала їй завдану матеріальну шкоду в порядок та у спосіб передбачений законом, що стало підставою для звернення до суду із позовом, у зв`язку із фактичною бездіяльністю відповідача.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, в загальному розмірі 463 203 гривні 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року виправлено у мотивувальній та резолютивній частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року арифметичну помилку при визначенні загального розміру моральної шкоди, яка визначена в розмірі «463 203 гривні 00 копійок» та зазначено вірну присуджену суму до стягнення «1 141 647 гривень».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які мають значення при вирішенні справи, та неправильне застосування норм матеріального права в частині визначення розміру моральної шкоди.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що апеляційна скарга відповідача є безпідставною.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги поданої апеляційної скарги підтримали, проти апеляційної скарги Державної казначейської служби України заперечили.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про його час і місце повідомлений належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, заслухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Державної казначейської служби України задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні вимог про відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що позивач скористалась правом, передбаченим положеннями ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, на час розгляду справи постанова СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 27 вересня 2019 року є чинною.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що моральна шкода в розмірі кратному трьом мінімальним розмірам заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством та судом буде достатньою.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

Встановлено, що 27 березня 2009 року відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

27 березня 2009 року ОСОБА_1 була затримана.

03 липня 2009 року ОСОБА_1 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2010 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 червня 2010 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2010 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 09 грудня 2010 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 червня 2010 року змінено.

Виключено з обвинувачення епізод щодо викрадення у ОСОБА_2 у період із квітня по липень 2008 року 310 000 доларів США, що на час вчинення злочину становило 1 501 981 грн, а також таку кваліфікуючу ознаку як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.

Застосовано ст. 69 КК України та пом'якшено призначене ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 185 КК України покарання до 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2015 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2010 року щодо ОСОБА_1 скасовано, призначено у справі судовий розгляд.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2017 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, повернуто керівнику Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для організації додаткового розслідування, виключивши з обвинувачення епізод щодо викрадення у ОСОБА_2 у період з квітня по липень 2008 року 310 000 доларів США, що на час вчинення злочину становило 1 501 981 грн, а також кваліфікуючої ознаки таємного викрадення чужого майна як вчинення його повторно.

Постановою СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 06 вересня 2018 року кримінальне провадження № 0000741 від 09 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що вона незаконно перебувала під судом та слідством 10 років, а тому просила стягнути з відповідача завдану, у зв`язку з цим, моральну шкоду.

На підтвердження розміру моральної шкоди позивачем надано висновок № 14846 від ТОВ «Київський експертно-дослідницький центр» від 08 листопада 2019 року, згідно якого можливий орієнтований розмір грошової компенсації може становити 1872 МЗП.

Крім того, позивач просила стягнути матеріальну шкоду, оскільки внаслідок бездіяльності відповідача їй так і не була відшкодована завдана матеріальна шкода у порядку, передбаченому п. п. 12, 13 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду».

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 2 цього Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ст. 13 цього Закону відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Оскільки кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, є, передбачені пунктом 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення дійшов до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі кратному трьом мінімальним розмірам заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто розмір моральної шкоди становить 1 141 647 (4173 х 3 х 111). Проте, визначаючи такий розмір, суд невірно провів математичні дії, оскільки кратний трьом мінімальним заробітної плати розмір становитиме 1 389 609 грн.

Вбачається, що під слідством та судом ОСОБА_1 перебувала 111 місяців ((з 27 березня 2009 року (з моменту затримання) до 06 вересня 2018 року (час закриття кримінального провадження)).

Мінімальний розмір заробітної плати на день ухвалення даного рішення, згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» становить 4 723 грн. 00 коп.

Таким чином, мінімальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 524 253 грн. ( 4 723 грн х 111 міс.).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні моральної шкоди в розмірі 1 500 000 грн 00 коп., колегія суддів виходить з положень ст. 1176 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», характеру і обсягу страждань, яких зазнала позивач, внаслідок тривалого незаконного перебування під слідством та судом.

Апеляційний суд бере до уваги, що загальний час перебування ОСОБА_1 під слідством та судом становить 111 місяців, з яких 41 місяць ОСОБА_1 перебувала в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому колегія суддів враховує, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її надмірного збагачення за рахунок держави.

Висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що враховуючи фактичну бездіяльність відповідача та неможливість в позасудовому порядку відновити права позивача, суд повинен був вирішити позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, колегія суддів не приймає, оскільки порядок стягнення матеріальної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, визначений законом.

Постановою СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 27 вересня 2019 року стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, в загальному розмірі 9 664 242 грн 00 коп. Зазначена постанова є чинною. Ніким не скасовувалась і не змінювалась.

Доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України про те, що належним відповідачем у даній справі має бути держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 1176 ЦК України покладається на державу, а отже моральна шкода має бути компенсована позивачу за рахунок держави.

Посилання в апеляційній скарзі Державної казначейської служби України на те, що розмір моральної шкоди є безпідставно завищеним, колегія суддів не приймає з огляду на таке.

Загальний час перебування ОСОБА_1 під слідством та судом становив 111 місяців, з яких 41 місяць ОСОБА_1 перебувала в умовах ізоляції від суспільства.

Незаконність перебування позивача під слідством та судом встановлена компетентними органами.

За таких обставин, визначений розмір моральної шкоди в розмірі 1 500 000 грн. є достатньою та необхідною компенсацією позивачу її втрат, яких вона зазнала за час перебування під слідством та судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальногоправа.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду 26 листопада 2019 року в частині визначення моральної шкоди постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

В іншій частині рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційних скарг немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року в частині відшкодування моральної шкоди скасувати.

В цій частині постановити нове рішення.

Стягнути з Державної казначейської служби України шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, в загальному розмірі 1 500 000 грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 14 вересня 2020 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко