Справа №718/1363/20
Провадження №2/718/358/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.10.2020 року Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого - судді Нерушка Т.І.
секретаря - Пентелюк І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Служби у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , зацікавленої особи - ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Згідно пояснювальної записки Верхньостановецького ЗНЗ І-ІІІ ст., малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 5 класі та характеризується позитивно. Мати, гр. ОСОБА_6 , не завжди приділяє належну увагу вихованню сина. Постійно підтримувала зв`язок з школою та класним керівником, систематично відвідувала батьківські збори. Під час дистанційного навчання мати різко обірвала зв`язок з класним керівником.
Згідно довідки Кіцманського відділу поліції № 6117/123/46/01-20 від 06.07.2020 ОСОБА_6 на обліках Кіцманського ВП не перебуває, однак притягувалася до адміністративної відповідальності: 19.05.2020 року за ч.1 ст.184 КУпАП та ч.1 ст.178 КУпАП.
Згідно актів проведення оцінки рівня безпеки дітей, складених виконкомом Верхньостановецької сільської ради від 22.06.2020 року, на момент відвідування сім`ї, ОСОБА_6 вже 5 день була відсутня вдома.
Рішенням виконавчого комітету Верхньостановецької сільської ради від 03.07.2020 № 42/7 негайно відібрано малолітніх: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у матері ОСОБА_6 та направлено на обстеження в КНП «Кіцманські центральна районна лікарня». Малолітній ОСОБА_5 залишився проживати з батьком в с. Верхні Станівці.

Даний факт є результатом байдужого ставлення ОСОБА_6 до забезпечення дітей на повноцінне їх утримання. Враховуючи те, що мати своїм безвідповідальним ставленням не створює умови для належного проживання дитини, її утримання, остання ще ухиляється від забезпечення особистого немайнового права дитини щодо її виховання.

Оскільки ОСОБА_6 не створила належних умов виховання, не забезпечує збереження життя та здоров`я дітей, не здійснює підготовку дітей до самостійного життя відповідно до їх віку, то є всі підстави для вирішення питання щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей.

Доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 підтверджується висновком Кіцманської РДА від 09.07.2020 № 1.01-20/7-87.

Посилаючись на ч.2 ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ст.165, ст.180 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», просила позов задовольнити.

А також, з підстав, передбачених ст.ст.180, 181,182, 184 СК України, просила стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по 2318грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, та на утримання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по 1859грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину. Стягнення на утримання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , здійснити на користь батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця с.Верхні Станівці.

Представник позивача підтримала заявлені вимоги з наведених підстав, погодилась на заочний розгляд справи, подавши письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з`явилась.

Суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована в Україні постаовою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це не суперечить найкращим інтересам дитини.

Як передбачено ч.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Права та обов`язки батьків визначені статтями 150, 151, 153-156 Сімейного кодексу України та в сукупності декларують такі обов`язки батьків, як виховання дітей, турбота про їх фізичний розвиток, підготовка до самостійного життя, матеріальне утримання, захист прав та інтересів дитини тощо.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пленум Верховного суду України в п.п.15, 18 постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ № 866 від 24.09.2008р., у разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав. Якщо протягом року після прийнятті судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_6 є матір`ю малолітніх: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .. Згідно Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 23.06.2020 № ; № 1; № 7; № 7, державна реєстрація малолітніх: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно Витягу від 24.06.2020 № 9 державна реєстрація малолітнього ОСОБА_5 проведена відповідно до ст.133 СК України.

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 03.07.2020 № 184, складеної виконкомом Верхньостановецької сільської ради, ОСОБА_6 зареєстрована та проживає разом з малолітніми дітьми в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 03.07.2020 ОСОБА_6 проживає із малолітніми дітьми у власному не газифікаваному будинку старої побудови в будинку брудно; діти голодні, брудні, в будинку відсутні продукти харчування. Під час кожного обстеження комісія виявляла сторонніх осіб, а також у нетверезому стані ОСОБА_6 та її чоловіка - ОСОБА_7 . На момент обстеження в будинку з дітьми знаходився батько малолітнього ОСОБА_5 , 2017р.н., мати була відсутня і місце її проживання невідоме. В господарстві утримується порося. Пільгами ОСОБА_6 не користується, допомогу не отримує (відмовляється збирати пакет документів на допомогу), мотивуючи тим, що їй непотрібна допомога.

Згідно характеристики виконкому сільської ради від 03.07.2020 № 183 ОСОБА_6 зарекомендувала себе з негативної сторони. Комісія неодноразово проводила обстеження умов проживання даної громадянки та її малолітніх дітей. В ході обстеження встановлено, що ОСОБА_6 неналежно виконує материнські обов`язки, зловживає спиртними напоями. Неодноразово члени комісії при відвідуванні даної сім`ї виявляли дітей самих в будинку. З 18 червня 2020 року цього року ОСОБА_6 відсутня, місце знаходження її невідоме. Неодноразово з ОСОБА_6 проводили бесіди щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків. Проте позитивних зрушень у сім`ї немає.

Згідно пояснювальної записки Верхньостановецького ЗНЗ І-ІІІст., малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 5 класі та характеризується позитивно. Мати, гр. ОСОБА_6 , не завжди приділяє належну увагу вихованню сина. Постійно підтримувала зв`язок з школою та класним керівником, систематично відвідувала батьківські збори. Під час дистанційного навчання мати різко обірвала зв`язок з класним керівником.

Згідно довідки Кіцманського відділу поліції № 6117/123/46/01-20 від 06.07.2020 ОСОБА_6 на обліках Кіцманського ВП не перебуває, однак притягувалася до адміністративної відповідальності: 19.05.2020 року за ч.1 ст.184 КУпАП та ч.1 ст.178 КУпАП.

Згідно актів проведення оцінки рівня безпеки дітей, складених виконкомом Верхньостановецької сільської ради від 22.06.2020 року, на момент відвідування сім`ї, ОСОБА_6 вже 5 день була відсутня вдома.

Рішенням виконавчого комітету Верхньостановецької сільської ради від 03.07.2020 № 42/7 негайно відібрано малолітніх: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у матері ОСОБА_6 та направлено на обстеження в КНП «Кіцманські центральна районна лікарня». Малолітній ОСОБА_5 залишився проживати з батьком в с. Верхні Станівці.

Даний факт є результатом байдужого ставлення ОСОБА_6 до забезпечення дітей на повноцінне їх утримання. Враховуючи те, що мати своїм безвідповідальним ставленням не створює умови для належного проживання дитини, її утримання, остання ще ухиляється від забезпечення особистого немайнового права дитини щодо її виховання.

Оскільки ОСОБА_6 не створила належних умов виховання, не забезпечує збереження життя та здоров`я дітей, не здійснює підготовку дітей до самостійного життя відповідно до їх віку, то є всі підстави для вирішення питання щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей.

Органом опіки та піклування Кіцманської райдержадміністрації 09.07.2020 за № 1.01 -20/7-87 надано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно малолітніх: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

За вищенаведених та встановлених судом обставин, заявлені вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як передбачено ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд враховує, що в силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» розмір аліментів має бути достатнім для нормального розвитку та забезпечення мінімальних потреб дитини, і не може бути меншим за мінімальний розмір, встановлений ч.2 ст.182 СК України.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум з 01 липня 2020 року для дитини віком до 6 років - 1859 гривень, для дитини віком від 6 до 18 років - 2318 гривень.

Враховуючи викладене, оскільки судом не встановлено, що відповідач е працює та не має сталого заробітку, аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, у розмірі, визначеному позивачем.

Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи наведене, ст.ст. 7, 19, 141, 150, 151, 153-156, 164, 165, 166, 180, 182, 183, 184, 191, 192, Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 3-7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 223, 259, 263, 264, 265 268, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканку с.Верхні Станівці Кіцманського району Чернівецької області, батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканців с.Верхні Станівці Кіцманського району Чернівецької області.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканки с.Верхні Станівці Кіцманського району Чернівецької області, аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по 2318грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, та на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по 1859грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до їх повноліття, починаючи стягнення з 13.07.2020р.

Стягнення на утримання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , здійснити на користь батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця с.Верхні Станівці.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 840,80 гривень судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.І.Нерушка