КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/9218/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6345/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестуна Олексія Івановича про визнання дій незаконними, визнання протиправним та скасування рішення,

за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Орєхова О.І.,-

встановила:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Просив: визнати дії державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестуна О.І. щодо проведення 18 червня 2019 року державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кредитні ініціативи» незаконними; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестуна О.І. індексний номер: 47440183 від 20.06.2019, згідно з яким внесено запис до Державного реєстру речових прав на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 103, за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що реєстрація права власності за товариством була здійснена без достатніх правових підстав, та з порушенням норм Закону України «Про іпотеку». Між сторонами не було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя. ТОВ «Кредитні ініціативи» вже реалізувало своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки, звернувшись у 2013 році до суду із відповідною позовною заявою. Право власності на квартиру було набуто ТОВ «Кредитні ініціативи» в період дії мораторію на примусове відчуження житла. Крім того реєстратором було здійснено перереєстрацію права власності на предмет іпотеки без отримання дозволу від органів опіки та піклування, незважаючи на те, що право користування предметом іпотеки мають неповнолітні діти.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року позов задоволено.

Визнанодії державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестуна Олексія Івановича щодо проведення 18 червня 2019 року державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», - незаконними.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестуна Олексія Івановича - індексний номер: 47440183 від 20.06.2019, згідно з яким внесено запис до Державного реєстру речових прав на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103, за товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначив, що апеляційна скарга є необґрунтованою та недоведеною.

У судовому засіданні представник ТОВ «Кредитні ініціативи» вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що перехід права власності на предмет іпотеки відбувся за відсутності правових підстав, що призвело до порушення прав позивача.

З матеріалів справи вбачається, що 10 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2633/0608/45-002.

Відповідно до п. 1.1. банк надає позичальнику грошові кошти у розмірі 45 000 дол. США на строк до 10 червня 2038 року включно.

Згідно п. 1.4. кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, 10 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 2633/0608/45-002-Z-1, за умовами в іпотеку банку передано належне на праві власності ОСОБА_1 нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 12 договору іпотеки, за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя:

- за рішенням суду;

- у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя викладене в п. 12.3.1. та 12.3.2. цього пункту договору.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої станом на 12 серпня 2019 року, власником квартири АДРЕСА_1 є ТОВ «Кредитні ініціативи».

Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47440183 від 20.06.2019 18:36:50 державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Верестуна О.І.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що реєстрація права власності за товариством була здійснена без достатніх правових підстав та з порушенням норм Закону України «Про іпотеку». Між сторонами не було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя. ТОВ «Кредитні ініціативи» вже реалізувало своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки, звернувшись у 2013 році до суду із відповідною позовною заявою. Право власності на квартиру було набуто ТОВ «Кредитні ініціативи» в період дії мораторію на примусове відчуження житла. Крім того у спірній квартирі зареєстровані та проживають неповнолітні діти.

Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Вбачається, що банк і позивач в іпотечному договорі передбачили умову, за якою за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених у п. 12 способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто, укладаючи договір, сторони погодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється лише одним із способів, визначених пунктом 12 Іпотечного договору.

Встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 03 листопада 2015 року, та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 10 червня 2008 року у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 36,3 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., яка зареєстрована за ОСОБА_1 шляхом проведення прилюдних торгів на підставі Закону України «Про виконавче провадження», на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки нерухомого майна.

Отже, ТОВ «Кредитні ініціативи», звернувшись до суду із вищеназваним позовом, вже обрали один із визначених іпотечним договором способів звернення стягнення на предмет іпотеки (за рішенням суду). Тому звернення стягнення в інший спосіб (проведення реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи» державним реєстратором на підставі іпотечного застереження) є безпідставним та суперечить умовам іпотечного договору.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, саме з таких мотивів.

В свою чергу, суд першої інстанції виходив з мотивів, з якими не може погодитись колегія суддів.

Так, Закон України «Про іпотеку» прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідне іпотечне застереження міститься у п. 12.3.1. іпотечного договору № 2633/0608/45-002-Z-1 від 10 червня 2008 року.

Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель.

Посилання суду першої інстанції на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», як на підставу для задоволення позовних вимог є помилковим.

Застосування норм зазначеного закону можливе лише у разі примусового звернення стягнення на предмет іпотеки. Тоді як предметом даного позову є звернення стягнення на іпотечне майно у позасудовому порядку.

Висновок суду першої інстанції про те, що не була проведена оцінка предмета іпотеки, а відтак державним реєстратором не були дотримані положення ст. 37 Закону України «Про іпотеку» є необґрунтованими та помилковими, оскільки матеріали справи містять висновок про вартість майна, проведену 28 січня 2019 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальногоправа.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З огляду на це, колегія суддів не погоджується з мотивувальною частиною оскаржуваного судового рішення, а тому воно підлягає зміні, з викладенням мотивувальної частини рішення суду першої інстанції в редакції даної постанови.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції постанови Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 14 вересня 2020 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко