судді Чернівецького апеляційного суду Одинака Олександра Олександровича
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, ОСОБА_3 , Красноїльської селищної ради Сторожинецького району про визнання незаконним та скасування наказу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 червня 2020 року
12 жовтня 2020 року м. Чернівці
У травні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом.
Просили визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 1 серпня 2016 року №24-1062/14-16-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_3 ».
Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 червня 2020 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 1 серпня 2016 року № 24-1062/14-16-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_3 ».

На зазначене рішення суду відповідач Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовів відмовити.

Вважаю, що суд першої інстанції ухвалив рішення в частині задоволення позову ОСОБА_2 з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :01:001:0087, яку вона набула в порядку спадкування.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 1 серпня 2016 року № 24-1062/14-16-сг було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Старокрасношорської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області та надано відповідачу ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 0,5000 га в тому числі пасовище площею 0,5000 га (кадастровий номер :01:001:0099) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами села Стара Красношора Сторожинецького району Чернівецької області.

Позивачка стверджує, що Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області незаконно надало вищевказану земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0099 у власність ОСОБА_3 , оскільки вона повністю накладається на земельну ділянку позивачки кадастровий номер :01:001:0087.

Ухвалюючи рішення у зазначеній частині суд першої інстанції не врахував, що позивачка ОСОБА_2 обрала неефективний спосіб судового захисту.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду виклала в постанові від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16.

З позовної заяви вбачається, що позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом щодо захисту свого порушеного права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0087. Вказана земельна ділянка вибула з володіння ОСОБА_2 поза її волею на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 1 серпня 2016 року № 24-1062/14-16-сг і в даний час перебуває у володінні відповідача ОСОБА_3 за яким вона зареєстрована на праві власності.

За таких обставин ОСОБА_2 має право звернутися до суду з позовом про витребування земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0087 у відповідача ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції повинен був відмовити в позові ОСОБА_2 з тих підстав, що вона обрала неефективний спосіб судового захисту.

Суд апеляційної інстанції на вказані обставини уваги не звернув та помилково залишив рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 червня 2020 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 без змін.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Одинак

12.10.20