РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.03.2020 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді- Кузь В.Я.

при секретарі-Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів за договорами позики в розмірі 3087990, 61 грн., з яких: 2737413 гривень - сума основного боргу, 25807 - компенсація за користування чужими коштами, 102547,41 гривень - 3% річних та 324771,61 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 24.10.2017 року по 05.05.2019 року відповідач позичив грошові кошти на загальну суму у розмірі 105400 доларів США. Однак, станом на час звернення до суду із позовом свого боргу не погасив. Із посиланням на ст. 625 ЦК України, просить також стягнути із відповідача компенсацію за користування чужими коштами, 3% річних та інфляційні втрати, згідно наданих ним розрахунків. Просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не прибув, як і його представник, котрий подав заяву про розгляд справи у його відсутності, із оригіналами наданих відповідачем розписок. Не заперечив проти прийняття заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про слухання справи у його відсутності суду не надав.

Згідно ч. 4ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає , що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Так, судом встановлено, що 24.10.2017 р. ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі, що еквівалентна 6900 доларів США та на час позики за курсом НБУ становила 183333 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 31.10.2017р. разом із компенсацією у розмірі 700 доларів США в якості компенсації за користування чужими коштами, що еквівалентно 18774 гривень.

14.11.2017 р. ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі, що еквівалентна 6000 доларів США, що на час позики за курсом НБУ становила 158880 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 20.11.2017р., а також із компенсацією за користвання чужими коштами у розмірі 27300 гривень .

08.12.2017 р. ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі, що еквівалентна 20000 доларів США, що на час позики за курсом НБУ становила 554400 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 18.12.2017р., а також із компенсацією 74132 гривень за користування коштами.

09.01.2018 р. ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі, що еквівалентна 5000 доларів США, що на час позики за курсом НБУ становила 141000 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 15.01.2018р., а також із компенсацією 25000 гривень за користування коштами.

10.01.2018 р. ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі, що еквівалентна 6000 доларів США, та на час позики за курсом НБУ становили 169200 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 22.01.2018р., а також із компенсацією 44500 гривень за користування коштами.

28.02.2018 р. ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі, що еквівалентна 12000 доларів США, та на час позики за курсом НБУ становили 232280 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 03.03.2018р., а також із компенсацією 80000 гривень за користування коштами.

26.03.2018 р. ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі, що еквівалентна 18000 доларів США, та на час позики за курсом НБУ становили 476680 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 29.03.2018р., а також із компенсацією 30000 гривень за користування коштами.

29.05.2018 р. ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі, що еквівалентна 28500 доларів США, та на час позики за курсом НБУ становили 744990 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 10.06.2018р.

05.05.2019 р. ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі, що еквівалентна 3000 доларів США, що на час позики за курсом НБУ становили 76650 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 07.05.2019р.

Відповідач частково повернув кошти, як зобов`язання компенсації коштів боржника згідно умов викладених у розписках, а саме: 08.12.2018 року - 3000 доларів США, що становить 83710 гривень, 28.12.2018 року - 3000 доларів США, що становить 82350 гривень та 25.03.2019 року - 4000 доларів США, що становить 107840 гривень.

Оскільки, станом на час звернення до суду із позовом, відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, то у зв"язку із цим утворилась заборгованість у розмірі 105400 доларів США, що еквівалентно 2737413 гривень - основного боргу та 25806 гривень -компенсації за отримання коштів боржником, згідно умов отримання коштів викладених у розписках.

Приписами ч. 1ст. 1046 ЦК України,встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ч. 2ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Надання позивачем в борг відповідачу грошових коштів підтверджується наданими оригіналами розписок, відповідач не повернув, доказів на підтвердження виконання свого обов`язку щодо повернення грошових коштів позивачу, суду не надав.

Відповідно дост. 526 ЦК України,зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зіст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, згідно ст. 536 ЦК України,за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед позичальником, стягненню підлягає сума заборгованості за основним боргом та коштами, що слугували компенсацією за користування чужими коштами.

Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу(ч.1ст. 1050 ЦК України).

Статтею 625 Цивільного Кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2ст. 625 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за вказаними вище договорами позики (розпискою) не виконав та суму боргу не повернув.

Так, суд вважає, що в даному випадку відповідач допустив прострочення виконання взятих на себе зобов`язань перед позивачем, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних за період з 31.10.2017 року ( момент коли у відповідача виник обов`язок повернути кошти за розпискою) по 11.06.2019 року ( момент звернення до суду із позовом) в порядку ст. 625 ЦК України, що становить 102547,41 грн.

Інфляційні збитки за вказані періоди, згідно розрахунків здійснених позивачем становлять 324771,61 грн.

Питання про розподіл судових витрат підлягають вирішенню згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.12,258,259,263-265,268 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 ) кошти за договорами позики в розмірі 3087990 ( три мільйони вісімдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 61 коп.,з яких: 2737413 ( два мільйони сімсот тридцять сім тисяч чотириста тринадцять) гривень - сума основного боргу, 25807 (двадцять п`ять тисяч вісімсот сім) гривень - компенсація за користування чужими коштами, 102547 ( сто дві тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 41 копійку - 3% річних та 324771 ( триста двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят одну) гривню 61 коп. - інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір з розгляду справи у розмірі 9605 ( дев`ять тисяч шістсот п`ять) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд, що ухвалив рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя В. Кузь