ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1165/20
Провадження №2/477/584/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Дячок Л.С.,

за участю представника позивача адвоката- Іванової Т.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дітей та заборгованості за аліментними обов`язками,

В С Т А Н О В И В:

2 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить звільнити його від сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються за рішенням Жовтневого районного суду від 27 травня 2011 року у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 30 жовтня 2009 року до досягнення дітьми повноліття, а також від сплати заборгованості за виконавчим листом №2-6/11, який виданий на підставі вказаного рішення.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що не є біологічним батьком дітей, що встановлено рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 липня 2017 року, у якому оспорювався факт батьківства щодо названих дітей ОСОБА_5 , та встановленого що саме ОСОБА_5 є біологічним батьком обох дітей, внесено зміни до актового запису про народження дітей, в частині зміни прізвища дітей, та внесення змін до актового запису у графу батько дітей на іншу особу.

Позивач послався на те, що на користь відповідача продовжують нараховуватися аліменти на утримання дітей, батьком яких він не є, просив припинити виконання рішення суду в частині стягнення аліментів та звільнити його від сплати нарахованої заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Іванова Т.С. позов підтримала та пояснила про вище викладене. Просила про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялась за останнім відомим місцем реєстрації, та шляхом оголошення на веб сайті суду, у зв`язку з чим суд допустив розгляд справи за відсутності належно повідомленого відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши зміст письмових доказів у межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Сторони по справі перебували в шлюбі з 22 липня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 21 серпня 2009 року, актовий запис №287 Корабельного відділу реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції ( а.с.7), який розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 15 квітня 2010 року актовий запис №18 ( а.с.10).

Як вбачається зі свідоцтв про народження дітей ( а.с.8-9), батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначений позивач по справі.

Як вбачається з рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 травня 2011 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 30 жовтня 2009 року, до досягнення дітьми повноліття ( а.с.11), та видано виконавчий лист за вказаним рішенням №2-6/11, який звернено до виконання ( а.с.13-14).

На підтвердження звернення до виконання позивач надає розрахунок заборгованості за сплатою аліментів станом на 1 січня 2020 року, яка становить 175 237,92 грн, відповідно до розрахунку період виникнення заборгованості не зазначено. ( а.с.15-16).

Як вбачається з рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 липня 2017 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису відомостей про батька дитини ( а.с.20), позов задоволено та встановлено біологічне батьківство що до дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_5 . На підставі зазначеного рішення внесені зміни до актових записі про народження дітей, де вказано у графі «батько»- ОСОБА_5 . Відомості про ОСОБА_1 як батька дітей виключено з актових записів про їх народження ( а.с.22).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (ч.3 ст.181 СК України).

Правова природа аліментів у розумінні глави 15 СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обов`язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

Отже, з аналізу наведених норм закону вбачається, що необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утримання дитини є її проживання з цим із батьків.

Згідно з ч.2 ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

За правилами ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином починаючи з 27 липня 2017 року обов`язок по утриманню та вихованню дітей, а також аліментні обов`язки у разі необхідності, законом покладаються на особу, яка зазначена батьком дітей, відповідно до рішення суду.

Відповідно до вищевикладеного, суд вважає, що починаючи з 25 липня 2017 року відсутні підстави вважати позивача ОСОБА_1 батьком неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим відповідно до норм Сімейного кодексу України, відсутні підстави продовження стягнення аліментів за виконавчим листом №-2-6/11, виданим за рішенням суду від 27.05.2011 року, тобто виконання слід припинити, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується звільнення від сплати заборгованості за даним виконавчим листом яка виникла починаючи з дати постановлення судового рішення про стягнення аліментів то посилання представника позивача адвоката Іванової Т.В. на підстави звільнення позивача ОСОБА_1 від заборгованості по сплаті аліментів передбачені ст.197 ч. 2 Сімейного Кодексу, а саме про можливість суду за позовом платника аліментів повного або часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, не підтверджене належними доказами існування таких обставин.

Вказівка на обставину, як таку, що має істотне значення, та як на підставу до звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів встановлення батьківства іншою особою, не може розцінюватися як належна, так як стягнення аліментів на утримання дітей відбулося відповідно до рішення суду, у зв`язку з батьківством позивача відносно дітей відповідачки.

Відповідно до змісту рішення суду та фактичних обставин встановлених судами, запис про батьківство позивача було здійснено за його власною заявою ( а.с.20-21) з розумінням ним наслідків такої дії, а тому аліментні обов`язки на позивача покладено судом ( а.с.11) відповідно до Закону.

Починаючи з дати постановлення рішення про стягнення аліментів до дати скасування актового запису про його батьківство, аліментні зобов`язання не виконував. У зв`язку з чим неповнолітні діти батьком яких відповідно до Закону був зазначений ОСОБА_1 не мали належного утримання та батьківського піклування, що протирічить інтересам неповнолітніх дітей.

Таким чином, враховуючи вище викладене, керуючись інтересами неповнолітніх дітей, суд не вбачає підстав звільнення позивача від сплати заборгованості за сплатою аліментів яка виникла до 27 липня 2017 року.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки належить стягнути на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються за рішенням Жовтневого районного суду від 27 травня 2011 року у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 30 жовтня 2009 року до досягнення дітьми повноліття.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за виконавчим листом №2-6/11, яка виникла за період, починаючи з дня постановлення рішення суду про оспорювання батьківства 25 липня 2017 року по день постановлення рішення про звільнення від сплати аліментів, тобто 8 жовтня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , особистий код платника податків НОМЕР_2 , на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканця АДРЕСА_2 , особистий код платника податків НОМЕР_3 , судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М.Семенова