ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 637/106/17 Головуючий суддя І інстанції Островська Н. І.
Провадження № 22-ц/818/4597/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про видачу дублікату виконавчого документу
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря : Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2020 року, постановлену у складі судді Островської Н.І., по справі за заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого документу,

встановив:

13 березня 2020 року заявник, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє представник за довіреністю від 11.12.2019 року ОСОБА_3 , звернувся до суду з вищезазначеною заявою.

Заява мотивована тим, що 09.08.2017 року Шевченківський районний суд Харківської області видав виконавчий документ № 637/106/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором. При підготовці виконавчого документу для направлення до органів Державної виконавчої служби виконавчий документ було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату. Докази втрати та непред`явлення виконавчого документу для виконання додані до заяви.

Представник заявника просить видати дублікат виконавчого документу № 637/106/17, виданого 09.08.2017 року Шевченківським районним судом Харківської області.

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2020 року заяву банку задоволено. Видано дублікат виконавчого листа, виданого 09.08.2017 року по справі № 637/106/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за договором від 25.03.2011 року у розмірі 48 027,23 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заява.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зазначила, що судом було допущено порушення вимог процесуального законодавства, справа розглянута у відсутність боржника ОСОБА_1 її не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи.

Також зазначає, що висновок суду ґрунтується на припущеннях, оскільки стягувач не надав доказів втрати виконавчого листа та місця його знаходження. Крім того, заявником було пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання та не зазначено достатніх підстав для поновлення цього строку.

Посилається на висновок Верховного суду від 01 серпня 2019 року у справі №751-5192/13.

Відзив на скаргу не надійшов.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи скарги за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про розгляд справи, що відповідно до ст.ст. 131, 372 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 13 червня 2017 року по справі № 637/106/17 задоволено позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором від 25.03.2011 року у розмірі 48 027,23 грн.

22 липня 2017 року Шевченківським районним судом Харківської області на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено копію заочного рішення від 13.06.2017 року по справі № 637/106/17 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

29 липня 2017 року до Шевченківського районного суду Харківської області надійшла заява представника ПАТ КБ «ПриватБанк» про видачу копії рішення суду та виконавчого листа по справі № 637/106/17 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

09 серпня 2017 року Шевченківським районним судом Харківської області на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено копію заочного рішення від 13.06.2017 року та виконавчий лист по справі № 637/106/17 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

При розгляді даної заяви з`ясовано, що 09.08.2017 року судом на адресу ПАТ КБ «Приватбанк» був направлений оригінал виконавчого листа по справі № 637/106/17 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором від 25.03.2011 року у розмірі 48 027,23 грн.

З поданої представником АТ КБ «ПриватБанк» заяви та наданої довідки Міжрайонного відділу ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янськ ГТУЮ у Харківській області вбачається, що виконавчий лист по справі № 637/106/17 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на виконанні у відділі ДВС не знаходиться.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оригінал виконавчого документу, виданий 09.08.2017 року Шевченківським районним судом Харківської області по справі № 637/106/17 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, є втраченим. Наведені з цього приводу доводи скарги належними і допустимими доказами не підтверджені і тому колегія суддів їх відхиляє.

Відповідно до положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час повернення виконавчого документа стягувачу) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Стаття 431 ЦПК України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили. Судовий порядок видачі дубліката та апеляційне оскарження ухвали суду про видачу або відмову в його видачі є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень.

Тому, за не доведенням іншого слід вважати, що державним виконавцем не дотримані вимоги частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку відправлення поштової кореспонденції стороні виконавчого провадження, а саме стягувачу копії постанови про повернення виконавчого документа.

З огляду на це дійсно слід вважати, що виконавчий документ стягувачем отриманий не був та був втрачений, а тому стягувач має право отримати його дублікат.

Відповідно до п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання рішення є фактично завершальною, але головною стадією судового провадження і саме у процесі виконання рішення реалізовується основне завдання діяльності судової системи - фактичний захист порушеного права особи.

Проте, рішення фактично не виконано, а стягнути суму заборгованості в примусовому порядку стягувач позбавлений можливості з причини втрати виконавчого лита та пропущення строку для пред`явлення його до виконання.

З урахуванням фактичних обставин справи, у суду першої інстанції були достатні правові підстави для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про відсутність повідомлення про розгляд зазначеної заяви, оскільки згідно матеріалів справи та відповідно до ст.131 ЦПК України, за відсутності від ОСОБА_2 заяв про зміну місця проживання вважається, що вона була повідомлена судом належним чином за останнім відомим місцем проживання (а.с.41, 74,78,89-90).

Посилання у апеляційній скарзі на правовий висновок Верховного суду у справі від 01 серпня 2019 року у справі №751-5192/13, колегією суддів не враховуються, оскільки обставини, щодо яких надано оцінку судом касаційної інстанції відрізняються від обставин цієї справи.

Таким чином станом на день розгляду заяви ОСОБА_2 зобов`язання за виконавчим листом № 637/106/17 від 09.08.2017 року перед АТ КБ «ПриватБанк» не виконані, заборгованість за договором від 25.03.2011 року у розмірі 48 027,23 грн. не погашена, строк пред`явлення виконавчого документу для виконання не сплинув, АТ КБ «ПриватБанк» має намір скористатися правом подачі виконавчого листа для примусового виконання до органів Державної виконавчої служби.

Висновки суду першої інстанції відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України належним чином вмотивовані, відповідають встановленим судом обставинам справи, які ґрунтуються на наявних у справі доказах, та наведеним нормам матеріального права, і доводами скарги не спростовані.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За змістом норми ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 381-384, 388,389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 12 жовтня 2020 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

А.В.Котелевець.