Справа №293/1090/13-ц
Провадження № 6/293/6/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Бруховського Є.Б.

секретаря судового засідання Давиденко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Черняхові заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною вище заявою, відповідно до якої просить суд надати йому відстрочку у виконанні судового рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 25.01.2017 року про зобов"язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом знесення паркану між суміжними земельними ділянками.

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 25.01.2017року його зобов"язано усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , розташованою за адресою АДРЕСА_1 шляхом знесення за його рахунок паркану між суміжними земельними ділянками відповідно додатку №1 до висновку експерта №06/03-2015 від 06.03.2015 та додатків №№2,2а,2б до висновку експерта №281/15 повторної (додаткової) земельно-технічної експертизи від 10.11.2015; стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 5000 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди та судові витрати в розмірі 4269,40 грн. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 28.03.2017 року рішення Черняхівського районного суду скасовано в частині стягнення з ОСОБА_3 5000грн. матеріальної шкоди, в решті рішення залишено без змін. 01.02.2018 року він подав позов до ОСОБА_2 про визнання державного акту на право приватної власності на землю недійсним, який на даний час перебуває на стадії судового розгляду. Вказав, що результат розгляду та винесення рішення у даній справі буде мати вагоме значення, адже у разі встановлення невідповідностей при виготовленні технічної документації із землеустрою й винесенні меж в натурі ОСОБА_2 , а також в разі скасування державного акту, нагальна необхідність зносити паркан та встановлювати нову суміжну межу буде не актувальною .

В судове засідання учасники судового розгляду не з"явилися.

Суд, вивчивши заяву про відстрочку виконання рішення суду та долучені до неї докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 25.01.2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволено. Зобов"язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом знесення за його рахунок паркану між суміжними земельними ділянками відповідно додатку №1 до висновку експерта №06/03-2015 від 06.03.2015 та додатків №№2,2а,2б до висновку експерта №281/15 повторної (додаткової) земельно-технічної експертизи від 10.11.2015; стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 5000 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди та судові витрати в розмірі 4269,40 грн. (а.с.108-109). Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 28.03.2017 року рішення Черняхівського районного суду скасовано в частині стягнення з ОСОБА_3 5000грн. матеріальної шкоди, в решті рішення залишено без змін (а.с.141-143). 25.09.2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 25.01.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 28.03.2017 року залишено без змін (а.с.176-177).

Згідно постанови старшого державного виконавця Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 01.11.2019 року виконавче провадження про примусове виконання рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 25.01.2017 року закінчено, оскільки виконавчий документ виконано фактично (а.с.216).

Відповідно до положень ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З аналізу наведених норм слідує, що відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про розстрочення виконання рішення суду заявником не подано жодного доказу щодо наявності підстав, визначених ч.3 ст.435 ЦПК України, тобто наявності особливих або виняткових обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що зазначені заявником в обґрунтування заяви про відстрочення виконання судового рішення обставини не є тими винятковими обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим відповідно до положень ст.435 ЦПК України, а за відсутності таких обставин у суду відсутні передбачені законом підстави для відстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 12-13,76-81, 258-261,354, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Головуючий- суддя: Є.Б. Бруховський