Справа № 539/4992/19
Провадження № 2/539/392/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - Даценка В.М.,

з участю секретаря - Джадан І.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної сумісної власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної сумісної власності на нерухоме майно.

У позові вказав, що домогосподарство, що складається з одноповерхового житлового будинку 1985 року побудови, загальною площею 160,5 кв.м., житловою площею 100,4 кв.м. та господарських будівель, що розташоване в АДРЕСА_1 належить йому та відповідачеві на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного.

Фактично дане господарство між ними розподілено, приблизно, порівну і кожна половина перебуває у користуванні його та відповідача.

В даний час у нього виникла необхідність розпорядитись належною йому частиною вказаного домогосподарства, а тому він вимушений звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 прохає суд визнати частки у спільному сумісному нерухомому майні - домоволодіння під АДРЕСА_1 співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рівними, тобто по 1/2 частині кожному. Виділити йому - ОСОБА_1 1/2 частку в натурі домогосподарства під АДРЕСА_1 , що складається із частини житлового будинку літ. «А-1» з наступними кімнатами: 1-1 коридор, площею 5,7 кв.м.; 1-2 кухня, площею 10,2 кв.м.; 1-3 житлова кімната, площею 9,8 кв.м.; 1-4 житлова кімната, площею 20,6 кв.м.; 1-5 житлова кімната , площею 12,2 кв.м.; 1-6 передпокій, площею 14,1 кв.м.; 1-7 санвузол, площею 6,9 кв.м., а всього загальною площею 79,5 кв.м., в тому числі житлова площа 42,6 кв.м.; а також сарай-гараж літ. «Б»; погріб під літ. «Б»; саж літ. «Д»; саж літ. «д»; №1 огорожа; №2 - ворота; №4 вигрібна яма.

Виділити ОСОБА_2 1/2 частку в натурі домогосподарства під АДРЕСА_1 , що складається із частини житлового будинку літ. «А-1» з наступними кімнатами: 2-1 коридор, площею 7,0 кв.м.; 2-2 кухня, площею 9,9 кв.м.; 2-3 житлова кімната, площею 10,5 кв.м.; 2-4 житлова кімната, площею 10,5 кв.м.; 2-5 житлова кімната, площею 24,6 кв.м.; 2-6 житлова кімната, площею 12,2 кв.м.; 2-7 санвузол, площею 6,2 кв.м., а всього загальною площею 80,9 кв.м., в тому числі житлова 57,8 кв.м., а також сарай-гараж літ «В»; погріб під літ. «В», №3 ворота.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, звернувся з письмовим клопотанням щодо розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив провести реальний розподіл будинку по першому варіанту, вказаному у висновку експерта №218 від 30.07.2020 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовим клопотанням щодо розгляду справи у його відсутність, позов визнав, не заперечував щодо реального розподілу будинку по першому варіанту, вказаному у висновку експерта №218 від 30.07.2020 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2.3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх видів процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень…Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи…Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях … Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що 26.09.1979 року укладено Договір про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності між виконавчим комітетом Лубенської міської Ради народних депутатів в особі завідуючого міськкомунгоспом Миколаєнком А.О. та забудовниками ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , який був посвідчений нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області (а.с.7).

Згідно вказаного Договору, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рішенням міськвиконкому Лубенської міської Ради народних депутатів від 16.01.1979 року №329 виділено земельну ділянку на праві безстрокового користування по АДРЕСА_1 , загальною площею 600 кв.м. для побудови двох-квартирного житлового будинку.

Договір було зареєстровано 29.07.1986 року в КП «Лубенське МБТІ» у реєстрову книгу №57 під номером 7900.

Крім цього, на підставі вищевказаного договору, 08.09.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності внесено відомості про спільну сумісну власність за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку, загальною площею 160,5 кв.м., житловою площею 100,4 кв.м., а також господарських будівель: сарай-гараж «Б»; погріб під «Б»; погріб під «В»; сарай-гараж «В»; саж «Д»; саж «д»; огорожа №1; ворота №2-3; вигрібна яма №4 (а.с.9).

Також в матеріалах справи мається технічний паспорт на будинок по АДРЕСА_1 , виготовлений станом 16.08.2019 року ПП «Бюро послуг та консультацій» (а.с.10-14).

Згідно Інформаційної довідки, виданої ПП «Бюро послуг та консультацій» за №5530 від 30.10.2019 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами знаходиться в АДРЕСА_1 , право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано в КП «Лубенське МБТІ» у реєстрову книгу №57 під номером 7900 на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.15). У примітці до виказаної Інформаційної довідки зазначено, що загальна і житлова площі змінились,, внаслідок переобладнання в будинку без втручання у несучі конструкції; сарай «Б» і сарай «В» частково переобладнано в сарай-гараж «Б» і сарай-гараж «В»; побудовано сажі «Д» і «д», погріб під «В»; споруджено огорожу №1, ворота №2-3; вигрібну яму №4 - вказане відноситься до будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких, об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, згідно Постанови КМУ від 07.06.2017 року за №406.

Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з положеннями ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За нормами ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до статей 183,367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Згідно роз`яснень, викладених в п. п. «; а » п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. № 20 « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » та п.п. 6,7 постанови Пленуму Верховного Суду від 04.10.1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» про те, що при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності.

Зазначеними нормами передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

Принципи здійснення права власності закріплені у статті 319 ЦК, де, зокрема, зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, дотримуючись при цьому моральних засад суспільства, а держава не втручається у здійснення власником своїх правомочностей щодо належного йому майна і забезпечує власникам рівні умови здійснення своїх прав.

Сторонами не заперечується, що між ними склався порядок користування будинком, який існує тривалий час.

Згідно ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.02.2020 року (а.с.53-54), проведено судову будівельно-технічну експертизу та виготовлено експертний висновок №218 від 30.07.2020 року (а.с.92-120).

У вказаному експертному висновку зазначено, що приймаючи до уваги планування, розміри приміщень житлового будинку, його конструктивних елементів, фактичний порядок користування, що склався між співвласниками домоволодіння, провести поділ житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 і запропонувати можливі варіанти розподілу (виділу у натурі) у відповідності з будівельними нормами і правилами, між співвласниками, відповідно до належних їм часток (1/2 та 1/2) не можливо.

На розгляд суду запропоновано три варіанти розподілу (виділу) житлового будинку та господарських будівель і споруд з відступом від частин власників, а саме: один варіант розподілу житлового будинку та господарських будівель і споруд, що відповідають фактичному користуванню, що склався між власниками домоволодіння та два варіанти розподілу житлового будинку та господарських споруд, що відповідають фактичному користуванню за винятком вигрібної ями №4, яка в одному із варіантів виділяється ОСОБА_1 , а в іншому варіанті - ОСОБА_2 .

При вирішенні питання щодо проведення поділу житлового будинку і господарських будівель, суд враховує інтереси сторін, варіант поділу, який передбачає менший розмір компенсації за нерівність часток при поділі домоволодіння, варіант поділу, найбільш наближений до виділення сторонам майна відповідно до ідеальних часток.

Так, сторони стверджують, що запропонований експертом перший варіант розподілу найбільш наближений до фактичного порядку користування ними частинами будинку надвірних будівель і споруд, який існує вже тривалий час, а тому прохають провести реальний розподіл домоволодіння саме по першому варіанту, згідно якого:

ОСОБА_1 в житловому будинку літ. „А-1" пропонується виділити приміщення, які знаходяться в його фактичному користуванні, а саме:

по основній частині (див.жовтий колір в додатку №4 до висновку):

кімнату «1-3», площею 9,8 кв.м;

кімнату «1-4», площею 20,6кв.м;

кімнату «1-5», площею 12,2 кв.м;

передпокій «1-6», площею 14,1 кв.м.

Площа, що виділяється складає 56,7 кв.м.

по прибудові (див.жовтий колір в додатку №4 до висновку):

коридор «1-1», площею 5,7 кв.м;

кухню «1-2», площею 10,2кв.м;

санвузол «1-7», площею 6,9 кв.м.

Площа, що виділяється складає 22,8 кв.м

Загальна площа, що виділяється ОСОБА_1 складає 79,5м2 (56,7+22,8).

По господарським будівлям і спорудам ОСОБА_1 пропонується виділити (див.додаток №5) :

сарай-гараж літ. «Б»;

погріб під літ. «Б»;.

саж літ. «Д»;

саж літ. «д»;

частину огорожі №1;

ворота №2;

вигрібну яму №4 ( у спільному користуванні).

ОСОБА_2 в житловому будинку літ. „А-1" пропонується виділити приміщення, які знаходиться в його фактичному користуванні, а саме:

по основній частині (див.блакитний колір в додатку №4 до висновку ):

кімнату «2-3», площею 10.5кв.м;

кімнату «2-4», площею 10,5кв.м.;

кімнату «2-5», площею 24,6 кв.м;

кімнату «2-6», площею 12,2 кв.м.

Площа, що виділяється складає 57,8 кв.м.

по прибудові (див.блакитний колір в додатку №4 до висновку):

коридор «2-1», площею 7,0 кв.м;

кухню «2-2», площею 9,9 кв.м;

санвузол «2-7» площею 6,2 кв.м.

Площа, що виділяється складає 23,1 кв.м.

Загальна площа, що виділяється ОСОБА_2 складає 80,9м' (57,8+23,1).

По господарським будівлям і спорудам ОСОБА_2 пропонується виділити (див.додаток№5):

сарай-гараж літ. «В»;

погріб під літ. «В»;

частину огорожі №1;

ворота №3;

вигрібну яму №4 (у спільному користуванні).

Вартість частини домоволодіння, що виділяється ОСОБА_1 становить - 500405грн., вартість частини домоволодіння, що виділяються ОСОБА_2 становить - 378161 грн., а тому суд вважає, що позивача ОСОБА_1 слід зобов`язати сплатити відповідачу ОСОБА_2 різницю вартості виділених часток.

Частки сторін по запропонованому варіанту становлять:

ОСОБА_1 - 57/100 частини;

ОСОБА_2 - 43/100 частини.

У зв`язку з тим, що провести поділ житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 між співвласниками, відповідно 1/2 та 1/2 частині не можливо, дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Суд вважає, слід провести реальний розподіл домоволодіння та виділити частки домоволодіння саме по першому варіанту розподілу, запропонованому експертом, про що просили і сторони по справі.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4,89,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної сумісної власності на нерухоме майно - задовольнити частково.

Визначити розмір часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 а домоволодіння, а саме:

ОСОБА_1 - 57/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 - 43/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Провести реальний розподіл житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , згідно варіанту №1 розподілу житлового будинку і надвірних будівель, визначеному висновком експертизи №218 від 30.07.2020 року та виділити ОСОБА_1 приміщення, які знаходяться у його фактичному користуванні (жовтий колір в додатку №4 до висновку експертизи №218 від 30.07.2020 року), в житловому будинку літ. «А-1», а саме:

по основній частині (див.жовтий колір в додатку №4 до висновку):

кімнату «1-3», площею 9,8 кв.м;

кімнату «1-4», площею 20,6кв.м;

кімнату «1-5», площею 12,2 кв.м;

передпокій «1-6», площею 14,1 кв.м.

Площа, що виділяється складає 56,7 кв.м.

по прибудові (див.жовтий колір в додатку №4 до висновку):

коридор «1-1», площею 5,7 кв.м;

кухню «1-2», площею 10,2кв.м;

санвузол «1-7», площею 6,9 кв.м.

Площа, що виділяється складає 22,8 кв.м

Загальна площа, що виділяється ОСОБА_1 складає 79,5м2 (56,7+22,8).

По господарським будівлям і спорудам ОСОБА_1 виділити (див.додаток №5) :

сарай-гараж літ. «Б»;

погріб під літ. «Б»;.

саж літ. «Д»;

саж літ. «д»;

частину огорожі №1;

ворота №2;

вигрібну яму №4 ( у спільному користуванні).

ОСОБА_2 в житловому будинку літ. „А-1" виділити приміщення, які знаходиться в його фактичному користуванні, а саме:

по основній частині (див.блакитний колір в додатку №4 до висновку експертизи №218 від 30.07.2020 року):

кімнату «2-3», площею 10.5кв.м;

кімнату «2-4», площею 10,5кв.м.;

кімнату «2-5», площею 24,6 кв.м;

кімнату «2-6», площею 12,2 кв.м.

Площа, що виділяється складає 57,8 кв.м.

по прибудові (див.блакитний колір в додатку №4 до висновку):

коридор «2-1», площею 7,0 кв.м;

кухню «2-2», площею 9,9кв.м;

санвузол «2-7» площею 6,2 кв.м.

Площа, що виділяється складає 23,1 кв.м.

Загальна площа, що виділяється ОСОБА_2 складає 80,9м' (57,8+23,1).

По господарським будівлям і спорудам ОСОБА_2 виділити (див.додаток№5):

сарай-гараж літ. «В»;

погріб під літ. «В»;

частину огорожі №1;

ворота №3;

вигрібну яму №4 (у спільному користуванні).

Зобов`язати ОСОБА_1 виплатити на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в сумі 122244 (сто двадцять дві тисячі двісті сорок чотири) гривні різниці вартості виділеної частки житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка стане меншою за ідеальну.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко