Справа № 626/2036/20
Провадження № 2-о/626/30/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

09.10.2020 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Гусара П.І.,

за участю секретаря Івашкіної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді, у відсутності сторін, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 з заінтересованими особами: ОСОБА_2 та Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою про встановлення факту належності заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просить встановити, що заповіт складений від імені ОСОБА_1 , посвідченого 23.08.1994 року головою Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району, Хмельницької області Гурським Олександром Володимировичем та зареєстровано в реєстрі за №48 належить ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на належні йому земельні ділянки, які розташовані на території Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району, Хмельницької області. Він є спадкоємцем за заповітом на все спадкове майно його батька. Спадкоємцями за законом на дане спадкове майно є він та його сестра ОСОБА_2 . Його батько ОСОБА_1 на день своєї смерті проживав разом з ним і помер в м. Краснограді. На даний час він має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, відповідно до заповіту. В липні 2020 року він звернувся до державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті його батька ОСОБА_1 , але в нотаріальній конторі йому було відмовлено з тих підстав, що у заповіті складеному на його ім`я допущена помилка і акцентована його увага на тому, що існує розбіжність прізвища спадкодавця, а саме в складеному заповіті прізвище спадкодавця зазначено ОСОБА_3 , а в інших правовстановлюючих документах зазначено його прізвище ОСОБА_3 , зокрема паспорті та свідоцтві про смерть. У зв`язку з такими обставинами нотаріус запропонувала йому звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту складеного від імені ОСОБА_1 посвідченого 23.08.1994 року ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились.

Від ОСОБА_1 до суду 05.10.2020 року надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за його відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, від Старокостянтинівської державної нотаріальної контори 29.09.2020 року надійшла до суду письмова заява в якій просить розглядати справу у відсутності представника нотаріальної контори, щодо встановлення факту належності заповіту, покладаються на думку суду.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника ОСОБА_1 підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склав заповіт, який посвідчений 23.08.1994 року головою Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району, Хмельницької області Гурським Олександром Володимировичем та зареєстровано в реєстрі за №48, відповідно до якого він все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось, з чого не складалося, а також все те, що належатиме на день його смерті і на, що він за законом буде мати право заповів на свого сина ОСОБА_1 (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краснограді Харківської області (а.с. 5).

У відповідності до свідоцтва про народження ОСОБА_1 його батьком є ОСОБА_1 (а.с. 8).

Згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки Серія ЯМ №869892, Серія ХМ №018728, Серія ХМ №018727 ОСОБА_1 є власником трьох земельних ділянок (а.с. 9-11).

Відповідно до відповіді на звернення від 24.07.2020 року Старокостянтинівська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1 про відсутність можливості оформлення його спадкових прав за заповітом в зв`язку з неможливістю встановлення факту належності дублікату заповіту спадкодавцю (заповідачу), так як в дублікаті заповіту виданого Пеньківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 03.09.2019 року зареєстрованого в реєстрі за №38 згідно заповіту посвідченого Пеньківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 23.08.1994 року зареєстрованого в реєстрі за №48, заповідач вказаний як ОСОБА_1 , а згідно свідоцтва про смерть прізвище померлого вказано « ОСОБА_3 », тому неможливо дотриматись п. 4.15, та 5.1. Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (а.с. 12).

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Звернення в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне заявнику для оформлення спадщини за заповітом після смерті батька.

Іншим чином встановити даний факт заявник не може.

Досліджені докази беззаперечно свідчать про те, що саме ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , склав заповіт 23.08.1994 року на ім`я свого сина ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності заповіту необхідно заявнику для того, щоб він мав можливість оформити спадщину за заповітом, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому вважає, що заява про встановлення факту належності заповіту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 315-316 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності заповіту задовольнити.

Встановити, що заповіт складений від імені ОСОБА_1 , посвідчений 23.08.1994 року головою Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Гурським Олександром Володимировичем та зареєстровано в реєстрі №48 належить ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд через Красноградський районний суд.

Суддя