06 жовтня 2020 року с.м.т.Шевченкове
Шевченківський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань Реуцька Н.В.
номер справи №637/720/20 (2/637/220/20)
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
Позивач: представник АТ КБ «ПриватБанк» Кіріченко В.М.
Відповідач: Батченко Л.М.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в с.м.т.Шевченкове Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
31 липня 2020 року позивач, акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі по тексту АТ КБ «ПриватБанк»), звернулось до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування позовних вимог зазначило, що АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 12 вересня 2007 року уклали кредитний договір № НАYWАК14350069.
Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 10 163.52 доларів США на термін до 08 вересня 2010 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору.
Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
06 листопада 2008 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача.
Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20 травня 2009 року, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 47 649.73 доларів США нараховану станом на 30 жовтня 2008 року.

На даний час вищевказане рішення суду від 20 травня 2009 року не виконано боржником.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Прострочена сума заборгованості становить 7 543.05 доларів США.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 07 листопада 2008 року по 29 травня 2020 року у розмірі 1068.49 доларів США, що за курсом 26.90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 травня 2020 року складає 28 742.38 грн. за кредитним договором № НАYWАК14350069 від 12 вересня 2007 року, яка складається з наступного: 1068.49 доларів США - 3% річних від простроченої суми, та судові витрати пов`язані з розглядом справи, документально підтверджені, в розмірі 2102.00 грн.

В судові засідання відповідач не з`являлась, про час і місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином про, що свідчать розписки про отримання судових повісток.

Відповідач відзиву проти позову не надала, поштові повідомленні надсилалися за її зареєстрованим місцем проживання, відповідно до вимог ч.8 ст.128 Цивільно-процесуального кодексу України вважається що повістки вручені їй належним чином. Поважної причини своєї неявки суду не повідомила.

Представник позивача в судове засідання не з`явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, шляхом винесення заочного рішення.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.274 Цивільно-процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді від 10 серпня 2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

10 серпня 2020 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 25 серпня 2020 року з подачею відповідачем заяви з запереченням проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності за правилами спрощеного позовного провадження та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, шляхом винесення заочного рішення.

В судові засідання відповідач не з`являлася, про час і місце проведення судових засідань повідомлялась належним чином про, що свідчать розписки про отримання судових викликів. Поважної причини своєї неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 81 Цивільно-процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 12 вересня 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № НАYWАК14350069 (а.с. 9-11).

Відповідно до укладеного кредитного договору № НАYWАК14350069 від 12 вересня 2007 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10163.52 доларів США.

ОСОБА_1 , в порушення своїх зобов`язань, визначених кредитним договором, не надано своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20 травня 2009 року, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № НАYWАК14350069 від 12 вересня 2007 року в сумі 47649.73 грн., що еквівалентно 82334.79 доларів США. (а.с. 4).

Внаслідок не виконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 Цивільним кодексом України.

Суд звертає увагу, що зобов`язання наразі не припинене так, як заборгованість ОСОБА_1 не погашена.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який не оспорюється відповідачем, 3% річних від простроченої суми за період з 07 листопада 2008 року по 29 травня 2020 року становить 1068.49 доларів США (а.с.5-8).

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не виконала умови кредитного договору № НАYWАК14350069 від 12 вересня 2007 року, зокрема, не повернула заборгованість за кредитом.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд звертає увагу, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді нарахування 3 % річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, та нараховуються незалежно від вини боржника й незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання в силу прямої дії ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач не повернула позивачу суму боргу за кредитним договором № НАYWАК14350069 від 12 вересня 2007 року, тому можна вважати, що з 07 листопада 2008 року по 29 травня 2020 року боржник продовжує користуватись належними позивачу грошовими коштами, а відтак має сплатити 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

У ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Оцінівши надані суду докази у їх сукупності , надавши їм належну правоу оцінку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних від простроченої суми за порушення виконання зобов`язання по кредитному договору № НАYWАК14350069 від 12 вересня 2007 року за період з 07 листопада 2008 року по 29 травня 2020 року в розмірі 1068.49 доларів США.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 141 Цивільно-процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2102.00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81,89, 133, 141, 223, 247, 263-265, 274, 280-282 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. 3, 11, 15, 16, 509, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у с.Безм`ятежне Шевченківського району Харківської області, інд. код НОМЕР_1 , відомості про місце роботи відсутні, зареєстрвоана за адресою: АДРЕСА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором НАYWАК14350069 від 12 вересня 2007 року у сумі 1068.49 (Долар США), за курсом 26.90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 травня 2020 року складає: 28 742.38 грн., та судові витрати у розмірі 2102.00 грн. (49094 м.Дніпро вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299 ).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ