Справа № 570/2743/20
Номер провадження 2/570/1037/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Беднарчук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (підготовче судове засідання) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у майні, визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, зокрема і земельну ділянку, площею 0,0978 га, кадастровий номер :01:002:0521, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Однак, частки співвласників не визначено.

На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з надвірними будівлями, що належить на праві спільної часткової власності позивачці - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Вказана земельна ділянка належала позивачці, її сестрі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №152093711, виданий 09.01.2019 року державним реєстратором Рівненської районної державної адміністрації Свінцицькою О.М.

Позивачка та відповідачка є єдиними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3

Зазначає, що 13 травня 2020 року вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Шпинта А.Є., однак постановою №53/02-31 від 03.07.2020 року нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка (маса) спадкодавця у спільному майні.

З огляду на наведене, позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про визначення частки майна, належної спадкодавцеві, спадкоємцям, та визнання права власності на спадкове майно та просить:

1. Визначити, що частка померлої ОСОБА_3 , частка ОСОБА_2 та частка ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий № :01:002:0521, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,0978 га становила по 1/3 частині в кожного;

2. Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий № :01:002:0521, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,0978 га;

3. Визнати, що частка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в праві спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий № :01:002:0521, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,0978 га становить 2/3 (дві третіх) частини.

Позивачка в судове засідання не з`явилась. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити без її участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Згідно поданої заяви позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, зокрема і земельну ділянку, площею 0,0978 га, кадастровий номер :01:002:0521, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з надвірними будівлями, що на праві спільної часткової власності позивачці належав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Вказана земельна ділянка належала позивачці, її сестрі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №152093711, виданим 09.01.2019 року державним реєстратором Рівненської районної державної адміністрації Свінцицькою О.М.

Позивачка та відповідачка є єдиними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 .

З метою оформлення своїх спадкових прав, позивачка 13 травня 2020 року звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Шпинта А.Є., однак постановою №53/02-31 від 03.07.2020 року нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивована не визначенням частки (маси) спадкодавця у спільному майні.

За таких обставин позивачка була змушена звернутись до суду з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно.

Щодо позовних вимог в частині визначення, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , частка ОСОБА_2 та частка ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий №:01:002:0521 становила по 1/3 частині в кожного, суд зазначає наступне.

Нормами ч. 1, ч. 2 ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.1 ст.358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ч.2 даної статті, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ч.3 вказаної статті, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.95 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачає що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

При ухваленні рішення суд приймає також до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частинами 1,2 ст. 71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила 1/2".

За таких обставин суд вважає, що розмір частки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , частка ОСОБА_2 та частка ОСОБА_1 у спільній частковій власності на вищезазначене майно становить по 1/3 частині.

Зважаючи на наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також, суд вважає за доцільне припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий №:01:002:0521, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Щодо позовний вимог в частині визначення за ОСОБА_1 частки в праві спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий № :01:002:0521, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в розмірі 2/3, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Оскільки відповідачка визнала позов, не заперечує щодо його задоволення та зважаючи, що згідно інформації по спадковій справі, наданій приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Шпинтою А.Є., зазначено, що позивачка є єдиним спадкоємцем, а відповідачка подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , суд вважає за доцільне визнати за позивачкою 1/3 частин у праві на земельну ділянку кадастровий № :01:002:0521, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, оскільки частка позивачки становить 1/3, а ще 1/3 земельної ділянки вона успадкувала після смерті ОСОБА_3 , то за позивачкою слід визнати право власності на 2/3 частини земельної ділянки.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.

Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідачки на її користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивачка не бажає відшкодовувати понесені нею судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі заявлених позивачкою вимог.

Таким чином понесені позивачкою судові витрати залишаються покладеними на неї ж.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у майні, визнання права власності на майно - задоволити повністю.

Визначити, що частка ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий № :01:002:0521, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , площею 0,0978 га, становила 1/3.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий № :01:002:0521, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , площею 0,0978 га, становить 1/3.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий № :01:002:0521, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , площею 0,0978 га, становить 1/3.

Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий № :01:002:0521, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , площею 0,0978 га.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини земельної ділянки, кадастровий № :01:002:0521, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , площею 0,0978 га:

- 1/3 частина - як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- 1/3 частина - право власності у спільній частковій власності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_2 )

Відповідачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_3

Суддя Красовський О.О.