Єдиний унікальний номер 235/6470/19
Номер провадження 22-ц/804/2633/20
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року

м. Бахмут

справа № 235/6470/19

провадження № 22-ц/804/2633/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Никифоряка Л.П., Папоян В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія»,

третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 235/6470/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті травмування на виробництві,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія»,

на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2020 року (суддя Клікунова А.С.), ухваленого в приміщенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, повне судове рішення складено 15 червня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом в обґрунтування, якого послався на те, що він перебував з відповідачем ТОВ «Шахтобудівельна компанія» в трудових відносинах з 08 листопада 2017 року по 07 серпня 2019 року. Працював на посадах проходчика, помічника начальника гірничопрохідницької дільниці. Звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Під час виконання трудових обов`язків 13 квітня 2019 року з ним стався нещасний випадок, а саме при виконанні робіт з цементації купольної частини сполучення вентиляційного стволу при переміщенні конструкції полка сталося руйнування елементів перекриття на каркасі самовідривної опалубки, в результаті чого позивач впав з висоти 6-8 метрів разом з перекриттям, насосом та діжкою для цементного розчину через отвір до зумпової частини стволу. Внаслідок травмування позивач отримав множину поєднану травму тіла, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забиті рани волохатої частини голови, забої, садна грудної клітини, поперекової ділянки, лівого колінного суглобу, правої ступні. За результатами медичного освідчення в міжрайонній медико-соціальній експертній комісії 05 серпня 2020 року позивачу встановлено втрату працездатності на 50 % за трудовим каліцтвом при обставинах вказаного нещасного випадку, встановлено третю групу інвалідності. Внаслідок зазначеного пошкодження здоров`я, унаслідок фізичної дії небезпечних і шкідливих умов праці (робота в шахті), в результаті отримання каліцтва позивачу заподіяно моральну шкоду. Моральна шкода, полягає в тому, що він втратив професійну працездатність на 50 %, має серйозні порушення здоров`я із стійкими розладами функцій організму (систематичне нездужання і послаблення, відчуття сильного головного болю), обумовленими наслідками трудового травмування, все це призвело до порушення звичного способу його життя і потребує від позивача додаткових зусиль для організації, неможливості продовження активного особистого життя, порушення його нормальних життєвих зв`язків; він вимушений тривалий час витрачати на відвідування лікувальних установ, неодноразові обстеження, консультації у фахівців охорони здоров`я, потребує реабілітаційного лікування; він відчуває тривогу перед майбутнім, має критичне відношення до себе як до неповноцінного громадянина в трудовому та соціальному відношенні.

Просив суд стягнути з ТОВ «Шахтобудівельна компанія» на його користь грошову суму у розмірі 50 000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті травмування на виробництві.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Шахтобудівельна компанія» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків (нещасний випадок на виробництві) грошову суму в розмірі 25 000 грн. В іншій частині позову відмовлено. Судові витрати по справі, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, віднесено на рахунок ТОВ «Шахтобудівельна компанія», стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Судове рішення мотивоване наявністю підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивача, у зв`язку з виробничою травмою на підприємстві, що мала місце 13 квітня 2019 року. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з обставин отримання шкоди позивачем, глибини фізичних та душевних страждань позивача, погіршення стану здоров`я, ступінь втрати професійної працездатності досить в молодому віці, втрату виробничих здібностей, наявність провини відповідача в отриманому каліцтві, а також вимог розумності, виваженості і справедливості. Суд першої інстанції визначив розмір моральної шкоди, що підлягає виплаті позивачу, у сумі 25 000 гривен.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду відповідач ТОВ «Шахтобудівельна компанія» посилається на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у позовних вимогах у повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач зобов`язаний був попередити настання нещасного випадку з ним та зі смертельним наслідком з ОСОБА_2 за умови додержання ним Правил безпеки у вугільних шахтах та добросовісного виконання посадових обов`язків, адже займаючи посаду помічника начальника гірничопрохідницької дільниці № 1ВСП «Гірниче управління», він безпосередньо здійснював керування роботою в цей день в його посадові обов`язки, безпосередньо входило здійснення постійного контролю над додержанням встановлених технологічних режимів, норм вимог охорони праці та техніки безпеки.

Зазначає, що саме грубе порушення Правил безпеки у вугільних шахтах та невиконання позивачем інструкції з охорони безпеки праці призвело до групового нещасного випадку з смертельним наслідком.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу позивачем та третьою особою не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з ТОВ «Шахтобудівельна компанія»: з 08 листопада 2017 року по 30 травня 2018 року на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах; з 30 травня 2018 року по 07 серпня 2019 року на посаді помічника начальника дільниці підземного гірничо-прохідної дільниці; звільнений відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.10-13).

13 квітня 2019 року з ОСОБА_1 під час виконання ним трудових обов`язків стався нещасний випадок.

З Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку гострого професійного захворювання (отруєння), аварії від 11.07.2019 року за формою Н-1/П (п. 4) вбачається, що 13.04.2019 року у період з 00:10 години до 00:40 години в нарядній підземної гірничопрохідницької дільниці № 1 ВСП «Гірниче управління» ТОВ «Шахтобудівельна компанія» помічник начальника дільниці ОСОБА_1 видав робітникам наряд на виконання робіт у виробках вентиляційного та повітряподавального стволів, зокрема, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мали здійснювати цементацію (упрочнення) бетонного кріплення кутоподібного сполучення ВС № 3 з горизонтом 980 м; після отримання наряду робітники переодягнулися в робочий одяг, отримали необхідні засоби індивідуального захисту та направилися на місце виконання наряду; приблизно о 02:10 годині ОСОБА_2 , ОСОБА_3 завантажили у бадю підйому № 2 необхідну кількість цементу для упрочнення бетонного кріплення та разом з ОСОБА_1 та гірничим майстром ОСОБА_4 спустилися в шахту; ОСОБА_2 залишаючись на перекритті опалубки приступив до підготовки насосної установки в робочий стан, після чого разом з ОСОБА_5 здійснили монтування гнучкого трубопроводу подачі цементного розчину насосною установкою до пакерів (пристрій для подачі розчину в свердловину за бетонне кріплення стволу); о 06:20 годині цементний розчин був повністю використаний, після чого робітники промили водою насосну установку та гнучкий трубопровід подачі розчину і підготовили устаткування до наступного циклу цементації; о 06:30 годині до перекриття змонтованого на каркасі опалубки на баді прибув ОСОБА_1 , перевірив об`єм та якість виконаних робіт з цементації закріпного простору стволу, після чого вирішив вирівняти полок, який мав незначний перекіс в горизонтальній площі; ОСОБА_2 голосовим сигналом дав команду на вирівнювання полку шляхом переміщення провідників № 2 та № 3 у синхронному режимі; ОСОБА_2 знаходився безпосередньо біля насосної установки НБ-32, яка була встановлена на третьому сегменті перекриття опалубки ближче до 4 провідника, ОСОБА_1 знаходився на відстані 1-1,5 м від ОСОБА_2 на другому сегменті перекриття ближче до 2 провідника, ОСОБА_3 знаходився біля 3 провідника, за який був зафіксований запобіжним поясом; о 06:40 годині ОСОБА_2 голосовим сигналом подав команду на синхронне спускання по стволу другого та третього канатних провідників; в зв`язку з тим, що з електричної схеми управління запобіжними гальмами прохідницьких лебідок ПЛП-25Б № 2 та № 3 були виключені котушки соленоїда (знаходилися в несправному стані), розгальмування запобіжних гальм виконувалось попередньо шляхом примусового підняття соленоїда вручну; після проведення електрослюсарем ОСОБА_6 певних маніпуляцій на пульті дистанційного управління діюча напруга була подана на комутаційні апарати включення електроприводів прохідницьких лебідок, після чого канатні провідники почали рух вверх; ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які в цей час знаходилися на полку, змонтованому на каркасі опалубки, побачили, що провідникові канати почали рух не за наданою командою «Вниз», а переміщалися вгору, вони відразу почали подавати голосову команду «Стоп» на прохідницький полок ОСОБА_7 , який в свою чергу почав подавати електричні сигнали стволовій поверхні ОСОБА_8 , але рух канатних провідників № 2 та № 3 вгору продовжувався; команда «стоп» електричною сигналізацією не була виконана, ОСОБА_7 почав надавати команду «стоп» за допомогою селекторного зв`язку; голосові команди на зупинку лебідок по селекторному зв`язку також не сприймалися ОСОБА_8 ; ОСОБА_7 спробував застосувати аварійну кулепу з метою зняття електропостачання з розподільчого пункту, що живить електроприводи лебідки, декілька разів доклав значні зусилля на трос аварійної кулепи, але у зв`язку з несправним технічним станом аварійної кулепи відключення електропостачання не відбулось (експертне дослідження); за цей проміжок часу (35 40 секунд) кут перекосу конструкції полка, змонтованого на каркасі опалубки склав приблизно 30 градусів в горизонтальній площині між провідниками, в результаті чого сталося руйнування елементів перекриття на каркасі самовідривної опалубки два внутрішніх (центральних) сегменти перекриттря опалубки, на яких розташовувались ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також був розміщений нанос та діжка для проготування цементного розчину почали зсовуватися вниз з каркасу опалубки на сторону перекосу, так як вони не були скріплені між собою болтовим з`єднанням, а з каркасом опалубки за допомогою спеціальних хомітув; похідник ОСОБА_3 схопився руками за провідник та утримувався на ньому; ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які в цей час знаходилися на центральних сегментах перекриття каркасу опалубки почали зсовуватися разом з перекриттям з каркасу опалубки; коли підйом рухомих провідників досяг критичного значення, два центральних сегмента перекриття вийшли з опори верхнього кільця каркасу опалубки в результаті чого ОСОБА_1 і ОСОБА_2 впали разом з перекриттям, насосом та діжкою для цементного розчину через отвір вниз до зумпфової частини стволу; внаслідок цього ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з висоти 6 … 8 метрів впали в обводнену частину зумпфу, зверху на ОСОБА_2 впала насосна установка і притиснула його в воді до гірничої маси якою було заповнено зумпфові частину ствола; ОСОБА_1 , який впав у зумпфову частину, опинившись у воді на відстані 2,5 3 м від ОСОБА_2 самостійно підвівся на ноги та почав по породному похилу переміщатися на педальну частину стволу в напрямку хідника для чистки зумпфу; приблизно через 40 секунд з початку руху провідників, стволова поверхні ОСОБА_8 звернула увагу на канатні провідники і, побачивши рух провідників № 2, № 3 натиснула на аварійну кнопку, рух провідників припинився; з вибою хідника чистки зумпфу до стволу прибіг прохідник ОСОБА_9 та інші робітники; прохідники за допомогою канату маневрової лебідки до раструбу прохідницького полку на один метр підняли насос, яким був притиснутий потерпілий, та підняли ОСОБА_2 на педальну частину сполучення стволу, ознак життя він не надавав; приблизно о 09:25 годині до місця нещасного випадку прибув медпрацівник бригади, який констатував ОСОБА_2 , після чого він був виданий на поверхню; об 11:00 годині тіло ОСОБА_2 доставлено до моргу м. Покровськ, після надання медичної допомоги ОСОБА_10 був доставлений в травматологічне відділення Мирноградської центральної міської лікарні, ОСОБА_3 неврологічне відділення Покровської центральної районної лікарні (а.с. 14-39).

Відповідно до п. 1 Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку гострого професійного захворювання (отруєння), аварії від 11.07.2019 року за формою Н-1/П внаслідок травмування у ОСОБА_1 діагностовано множину поєднану травму тіла, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забиті рани волосистої частини голови, забої, садна грудної клітини, поперекової ділянки, лівого колінного суглобу, правої ступні (а.с. 14-39).

Згідно епікризу № 2975/262 ОСОБА_1 знаходився у травматологічному відділенні Мирноградської центральної міської лікарні з 13.04.2019 року по 03.05.2019 року, діагноз: відкрита поєднана виробнича краніовертибротокаральна травма: забій головного мозку І ст. з двобічною, більше ліворуч, пірамідною недостатністю, постравматичною ВСД за гіпертонічним типом, вегетативною дісфункцією з сінкупальними станами, вазомоторною цефалгією; забій, розтягнення мязово-звязочного апарату шийного відділу хребта з розвитком постравматичної цервікальної радікулопатії з больовим, мязово-тонічним, корінцеим синдромами; забій грудної клітини; забій поперекового відділу хребта з люмбалгією; забійні рани, садна, гематоми мяких тканин голови, стовбура і кінцівок; скарги на рани голови, головну біль, біль в грудній клітині, поперековій області, лівому колінному суглобі, правій ступні (а.с. 42).

Відповідно до висновків Медичного діагностичного центру від 15 квітня 2019 року:

- МСКТ органів грудної клітини у ОСОБА_1 КТ-ознак об`ємних утворень, запальних ті травматичних змін, лімфоаденопатії не виявлено;

- МСКТ органів головного мозку у ОСОБА_1 КТ-ознак оболонкових і внутрішньомозкових гематом, вогнищ, забитих місць, дислокації, набряку мозку, переломів склепіння та основи черепа на момент дослідження не виявлено;

- МСКТ органів поперекового відділу хребта у ОСОБА_1 кістково-травматичних змін не виявлено, забій м`яких тканин поперекової області, початкові дегенеративні зміни хребта, ретролістез хребців, вибухне дисків з компресією дурального мішка, лівобічний сколіоз (а.с.40,41).

22 квітня 2019 року ОСОБА_1 оглянутий головним нейрохірургом Департаменту охорони здоров`я Донецької облдержадміністрації, підтверджено діагноз: відкрита поєднана виробнича краніовертибротокаральна травма (а.с.44).

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3158-382 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Мирноградській центральній міській лікарні, діагноз відкрита поєднана виробнича краніоторакальна травма (13.04.2019 року); скарги на постійний головний біль, періодично посилюючий до виражених, головокружіння, хиткість при ходьбі, нудоту, іноді з`являється блювота, біль у шийному відділі хребта, оніміння в кінцівках, підвищену втомлюваність, поганий сон, біль у поперековому та грудній клітині, періодичну болі в області серця, короткочасні втрати свідомості, підвищення артеріального тиску (а.с.43).

ОСОБА_1 первісно 05 серпня 2019 року оглянутий Міжрайонною медико-соціальною експертною комісією Обласного центру медико-санітарної експертизи, та прийнято висновок про втрату професійної працездатності на 50 % за трудовим каліцтвом 13.04.2019 року, зазначено про потребу в медичному та санітарно-курортному лікуванні (а.с.45).

Згідно довідки МСЕК м. Покровська серія 12 ААБ № 417466 від 05 серпня 2019 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.08.2019 року за трудовим каліцтвом (а.с.46).

З наказу ТОВ «Шахтобудівельна компанія» № 677 від 12.07.2019 року «Про результати розслідування нещасного випадку зі смертельним випадком, який стався 13.04.2019 року о 06:50 годині» вбачається, що з метою недопущення надалі порушень, які призвели до нещасного випадку необхідно, зокрема, забезпечити проведення позапланового ремонту, ревізії, налагодження систем сигналізації і звязку, обладнання, машин та механізмів, які використовуються для проведення і армування ВС № 3 та ППС № 3 та прийняти в експлуатацію комісією (а.с.66-70).

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 13.04.2019 року за повідомленням ТОВ «Шахтобудівельна компанія» про нещасний випадок на виробництві, під час якого травмовано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та загинув ОСОБА_2 Покровським відділом поліції ГУ НП в Донецькій області проводиться досудове розслідування, кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 272 КК України, особи, яким повідомлено про підозру відсутні (а.с.108).

Згідно листа Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області № 4/1258/1101/0-3 від 05.12.2019 року матеріали кримінального провадження № 0000811 за відповідним запитом спрямовано до СУ ГУ НП в Донецькій області (а.с.104).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ТОВ «Шахтобудівельна компанія» задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову складає 50 000,00 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з наявністі підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивача, у зв`язку з виробничою травмою на підприємстві, що мала місце 13 квітня 2019 року. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з обставин отримання шкоди позивачем, глибини фізичних та душевних страждань позивача, погіршення стану здоров`я, ступінь втрати професійної працездатності досить в молодому віці, втрату виробничих здібностей, наявність провини відповідача в отриманому каліцтві, а також вимог розумності, виваженості і справедливості. Суд першої інстанції визначив розмір моральної шкоди, що підлягає виплаті позивачу, у сумі 25 000 гривен.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до частин другої четвертої статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Частиною першою статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав, що призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами.

У справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Факт ушкодження здоров`я є доказом заподіяння моральної шкоди позивачеві.

Установивши, що травмування позивача сталося під час виконання трудових обов`язків, що призвело до стійкої втрати професійної працездатності, суд дійшов правильного висновку про наявність моральної шкоди.

Доказом вини відповідача є акт форми Н-1, в якому визначено причини нещасного випадку та осіб - працівників підприємства, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці.

Вина потерпілого у нещасному випадку не звільняє ТОВ «ШАХТОБУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» від відповідальності за завдану моральну шкоду, оскільки за правилом статті 153 КЗпП України саме на власника або уповноважений ним орган покладається забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці.

Отже, задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач не створив позивачеві безпечних і нешкідливих умов праці, не впроваджував сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, внаслідок чого ОСОБА_1 втратив професійну працездатність.

Щодо розміру компенсації моральної шкоди.

Згідно з частини 3 статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір компенсації моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , визначений судом у межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних потерпілому моральних і фізичних страждань, з урахуванням їх тривалості, істотності вимушених змін у його життєвих стосунках. При визначенні розміру відшкодування судом враховані вимоги розумності і справедливості; роз`яснення, викладені у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Колегія суддів не встановила підстав для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру компенсації.

Фактично доводи апеляційної скарги за своєю суттю є ідентичними тому, що було викладено в відзиві на позовну заяву, які були ретельно досліджені та оцінені судом першої інстанції з наведенням відповідного мотивування їх відхилення. По своїй суті вказані доводи апеляційної скарги, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено. Отже, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 369, 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: Л.П. Никифоряк

В.В. Папоян