Справа № 676/2189/19
Номер провадження 2/676/111/20
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді Швець О.Д.
з участю секретаря Чекашкіної О.Л.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовною заявою заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу та поверенння земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:
Заступник прокурора області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 ,про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.01.2018 року № 22- 51-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1.9564 га, кадастровий номер : :02:003:0198, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради, Кам`янець-Подільського району. На підставі зазначеного наказу 26.02.2018 р. зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку. Вищевказаний наказ ГУ Держгеокадстру у Хмельницькій області від 03.01.2018 року № 22-51-СГ підлягає визнанню недійсним, оскільки передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених ЗК України проводиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст. 116 ЗК України); відповідно до ч.1 ст. 121 ЗК України громадяни мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2 га, а згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек ОСОБА_2 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.11.2016 р. № 22-30223-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 21.11.2016 р.) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 0:06:007:0057) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів М`якотівської сільської ради, Ізяславського Хмельницької області. Зазначене підтверджує, що ОСОБА_2 на час отримання спірної земельної ділянки двічі використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Враховуючи, що у ГУ Держгеокадстру відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, а також те, що він є відповідачем по справі, прокурор самостійно пред`являє цей позов. Просить визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.01.2018 року № 22-51-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1.9564 га, кадастровий номер: :02:003:0198 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради, Кам`янець-Подільського району.

Ухвалою суду від 11.04.2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21.11.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 11.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача - прокурор Мензило Л.В. в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги і просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Подав відзив на позовну заяву, заперечує проти задоволення позову мотивуючи тим, що ОСОБА_2 , подаючи заяву до Головного управління Держгеокадастру про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,0 га повідомив, що він правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався. За результатами розгляду відповідної заяви був підготовлений наказ, на підставі якого відповідачу була передана у власність спірна земельна ділянка. Згідно ч.7 ст. 118 ЗК України підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, тому вважає, що ГУ Держгеокадастру діяло відповідно до норм чинного земельного законодавства, просить відмовити в задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно належним чином у відповідності до п.11 ст. 128 ЦПК України.
Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.01.2018 року № 22-51-СГ затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1.9564 га, кадастровий номер : :02:003:0198, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради, Кам`янець-Подільського району.

26.02.2018 р. державним реєстратором Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.
Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :06:007:0057) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів М`якотівська сільської ради, Ізяславського району, Хмельницької області на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.11.2016 р. № 22-30223-СГ (право зареєстровано 21.11.2016 р.).
Тобто ОСОБА_2 на час отримання спірної земельної ділянки вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання.
Питання набуття громадянами України земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної та комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації врегульовані статтями 116, 118, 121 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 р. (далі ЗКУ) та ст. 5 Закону «Про особисте селянське господарство» від 15 травня 2003 року.
Відповідно до частин 2 і 3 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі статтями 83,84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.
Відповідно до положень ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
Відповідно до положень ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.
Згідно зі ст. 5 Закону «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.
У ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про особисте селянське господарство» встановлено правило, що розмір земельної ділянки особистого селянського господарства може бути збільшений у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) та її спадкування членами особистого селянського господарства відповідно до закону.
В ч. 7 ст. 5 Закону «Про особисте селянське господарство» додатково зазначено, що громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених п. б ч. 1 ст. 121 ЗКУ для ведення особистого селянського господарства.
Таким чином законодавець позначив обмеження для реалізації громадянином України права на безоплатне отримання у власність землі для ведення особистого селянського господарства і це обмеження полягає в тому, щоб площа такої землі не перевищувала 2 гектари. Будь-які інші обмеження юридичних чи фізичних параметрів цього права законодавець не встановив.
Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд не погоджується із твердженням відповідача - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області - про те, що він не наділений функціями, повноваженнями та обов`язком перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації земельних ділянок.
На час виникнення спірних правовідносин центральним органом виконавчої влади у сфері земельних відносин є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).
Відповідно до п. 2 Положення «Про Головне управління Держгеокадастру в області» Держгеокадастр у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Згідно з п.3 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 14 січня 2015 р. № 15, основними завданнями Держгеокадастру є: 1) реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів;2) надання адміністративних послуг згідно із законом у відповідній сфері; 3) внесення на розгляд Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Згідно з підпунктом 9, 25-1 пункту 4 Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань в межах своїх повноважень здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.
Відповідно до покладених на нього завдань Головне управління, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, вносить у встановленому порядку пропозиції щодо розпорядження землями державної та комунальної власності,встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин (підпункти 13,14 п.4 Положення «Про Головне управління Держгеокадастру в області»).
Таким чином, реалізація повноважень Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області має здійснюватися з дотриманням вимог законодавства, яке забороняє особі повторне отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Отже, в даному випадку, на стадії погодження розробленого проекту землеустрою, яке здійснювалось ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, останнє повинно було відповідно до вимог ч. 8 ст. 118, ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України, ст..ст. 2, 6 Закону України «Про землеустрій» відмовити у погодженні та затвердженні відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який не відповідає положенням закону, відмовити ОСОБА_2 у передачі спірної земельної ділянки у власність. Маючи відповідно до ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч.6 ст. 9, ч.2 ст. 15, ст..ст.30,38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» доступ до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру, службові особи ГУ Держгеодкадастру у Хмельницькій області мали можливість перевірити наявність у ОСОБА_2 у власності земельної ділянки даного виду цільового призначення та площі, раніше набутої в порядку безоплатної приватизації.
Отже, судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0198 вибула із державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_2 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника - держави.
Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.01.2018 року № 22-51-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1.9564 га, кадастровий номер : :02:003:0198, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради, Кам`янець-Подільського району, підлягає визнанню недійсним.
Згідно із ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).
У статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Віндикаційним позовом є позов неволодіючого власника до незаконно володіючого невласника про витребування майна. Умовами звернення з таким позовом є те, що: 1) позивач є власником майна; 2) власник фактично втратив володіння річчю; 3) відповідач є незаконним володільцем; 4) власник і володілець не перебувають у договірних відносинах; 5) предметом позову може бути тільки індивідуально визначена річ; 6) ця річ на момент розгляду спору повинна існувати в натурі.
Про це зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц.
З огляду на зміст позовної заяви, її вимог та встановлених обставин справи, суд вважає, що поданий прокурором позов у частині вимоги про повернення спірної земельної ділянки у комунальну власність є віндикаційним позовом на підставі статей 387, 388 ЦК України, і підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплати при подачі позову в суд по по 1921 грн. з кожного.

Керуючись, ст.ст. 116, 118, 121, 122, 155 ЗК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 19, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу та поверенння земельної ділянки задовольнити.
Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.01.2018 р. № 22-51-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 1,9564 га (кадастровий номер :02:003:0198) для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області та передано її у власність.
Зобов`язати ОСОБА_2 повернути державі земельну ділянку загальною площею 1,9564 га (кадастровий номер :02:003:0198) для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.
Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , на користь прокуратури Хмельницької області (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) у відшкодування витрат по оплаті судового збору по 1921 грн. з кожного.

Позивач: Прокуратура Хмельницької області, , юридична адреса: провул. Військоматський, 3, м. Хмельницький.

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, , вул. Інститутська, 4/1, м. Хмельницький
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 лютого 2020 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.