Справа № 148/739/20
Провадження №2/148/508/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 вересня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської державної нотаріальної контори та Тульчинського районного відділу ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Тульчинської державної нотаріальної контори та Тульчинського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що йому, на підставі договору купівлі-прожажу від 18.02.2003 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.09.2015, належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 .

В даний час позивач має намір розпорядитись належним йому житловим будинком, здійснивши його відчуження. Однак, коли він звернувся до Тульчинської державної нотаріальної контори, йому повідомлено, що на вказаний житловий будинок накладено арешт. Даний арешт зареєстровано Тульчинською державною нотаріальною конторою 24.07.2007, реєстраційний номер обтяження 5358850, архівний номер 1913870VINNITSA2, архівна дата 24.10.2000, підстава обтяження: ухвала відділу державної виконавчої служби, об`єкт обтяження невизначено, адреса: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 .

Звернувшись за роз`ясненнями до відділу ДВС, позивачу повідомили, що скасувати накладений арешт неможливо, оскільки відсутні будь-які матеріали, у зв`язку з закінченням термінів їх зберігання.

Таким чином, на даний час відсутні будь-які правові підстави для існування арешту на майно.

Крім того, ОСОБА_2 ніколи не був власником вказаного житлового будинку, чи його частини, і навіть не був за даною адресою зареєстрований.

Жодних стягнень з позивача ні раніше, ні в даний час, чи з попереднього власника будинку ОСОБА_3 , чи з ОСОБА_2 , не проводилось та не проводиться.

В зв`язку з вказаними обставинами позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить скасувати арешт, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований 24.07.2007 реєстратором Тульчинська державна нотаріальна контора, 23600, Вінницька область, Тульчинський район, місто Тульчин, вул. М. Леонтовича, 47, підстава обтяження: ухвала відділу державної виконавчої служби, об`єкт обтяження - невизначено, адреса: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архвівний запис, додаткові дані: архівний номер: 1913870VINNITSA2, архівна дата 24.01.2000, дата виникнення 23.02.1999 № реєстра: 49, внутр. № ВЕ01663922F1482C4252.

Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач - представник Тульчинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, позов визнає.

Відповідач - представник відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без участі представника відділу.

Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України, в зв`язку неявкою всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформації з Державного реєєстру речових прав на нерухоме майно від 11.03.2020 (а.с. 6-10).

Даний житловий будинок набуто позивачем у власність на підставі договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку за адресою: АДРЕСА_1 , від 18.02.2003 (а.с. 17), укладеного між позивачем ОСОБА_1 , як покупцем, та ОСОБА_3 , як продавцем.

Відповідно до вищевказаної інформації з Державного реєєстру речових прав на нерухоме майно від 11.03.2020 (а.с. 6-10), існує заборона відчуження даного нерухомого майна реєстраційний номер 5358850, зареєстрований 24.07.2007 реєстратором Тульчинська державна нотаріальна контора, 23600, Вінницька область, Тульчинський район, місто Тульчин, вул. М. Леонтовича, 47, підстава обтяження: ухвала відділу державної виконавчої служби, об`єкт обтяження - невизначено, адреса: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 1913870VINNITSA2, архівна дата 24.01.2000, дата виникнення 23.02.1999 № реєстра: 49, внутр. № ВЕ01663922F1482C4252.

Відповідно до довідок відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 32 від 13.03.2020 та № 31 від 13.03.2020 (а.с. 18, 19) на виконанні у відділі ДВС не має виконавчих документів про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_1 на користь фізичних, юридичних осіб чи держави.

Згідно наданої Тульчинським районним судом Вінницької області інформації № 148/739/20/6535/2020 від 10.09.2020 (а.с 43), відповідно до архівних алфавітних показників в 1999-2000 роках та 2007 році ні ОСОБА_1 ні ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не притягувались. Ухвалою суду від 17.07.2007 закрито провадження у цивільній справі № 2-12/2007 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, яка зареєстрована у 1999 році. Згідно акту № 1 від 27.10.2015, затвердженого головою суду та погодженим ЕПК Державного архіву Вінницької області протоколом № 13 від 06.11.2015, цивільна справа № 2-12/2007 знищена.

Також, з даною інформацією, з архіву суду надано копію ухвали від 17.07.2007 (а.с. 44) про закриття провадження у справі № 2-12/2007 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в зв`язку з відмовою позивача від позову.

Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Наявність обтяження на належне позивачу майно не позбавляє його права володіння ним. Разом з тим, наявність обтяження порушує право власності позивача, зокрема, право щодо розпорядження цим майном.

З досліджених судом письмових доказів встановлено, що підстави для збереження обтяження на вищевказане нерухоме майно відсутні. Так, на виконанні у відділі ДВС виконавчих документів про стягнення заборгованості з попереднього власника нерухомого майна ОСОБА_3 , позивача ОСОБА_1 , як нового власника нерухомого майна, а також ОСОБА_4 , на користь фізичних чи юридичних осіб чи держави не має. Провадження у справі № 2-12/2007 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики закрито в зв`язку з відмовою позивача від позову, матеріали справи знищені.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що на даний час позивач позбавлений можливості належним чином розпоряджатися своїм правом власності, підстави для збереження обтяження, накладеного відповідачем на майно відсутні, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач та його представник не просять суд стягнути судові витрати з відповідачів, суд залишає судовий збір за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, ст. 15, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ч. 4 ст. 206, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити.

Скасувати арешт на належний ОСОБА_1 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 5358850, зареєстрований 24.07.2007 реєстратором Тульчинська державна нотаріальна контора, 23600, Вінницька область, Тульчинський район, місто Тульчин, вул. М. Леонтовича, 47, підстава обтяження: ухвала відділу державної виконавчої служби, об`єкт обтяження - невизначено, адреса: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архвівний запис, додаткові дані: архівний номер: 1913870VINNITSA2, архівна дата 24.01.2000, дата виникнення 23.02.1999 № реєстра: 49, внутр. № ВЕ01663922F1482C4252.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: