КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/1674/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7850/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в м. Києві, треті особи: Дарницьке управління поліції Головного територіального управління Національної поліції України в м. Києві, Київська місцева прокуратура № 2, Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві, про відшкодування шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Комаревцевої Л.В.,-

встановила:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

З урахуванням уточнень просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на свою користь 1 154 838 грн 27 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

За заявою позивача про злочин, Дарницьким УП ГУ НП в м. Києві 06 лютого 2018 року порушено кримінальне провадження № 0001168 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що бездіяльністю органу досудового розслідування та органів прокуратури, яка полягає у невчиненні протягом двох років досудового розслідування жодних дій, спрямованих на захист прав та інтересів позивача, останньому завдано шкоду в сумі 1 154 838 грн 27 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року позовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу Державна казначейська служба України зазначила, що рішення суду прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник Державної казначейської служби України проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із безпідставності позову.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Дарницького УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001168 від 06 лютого 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи поданий позов ОСОБА_1 , зазначив, що з моменту порушення кримінального провадження минуло майже два роки. За цей час слідчим не було у встановленому законом порядку розглянуто жодного клопотання потерпілого, не вчинено жодної слідчої дії, не виконано вказівки прокурора щодо проведення слідчих дій, не розглянуто у встановленому порядку та терміни жодного клопотання позивача, та не надано змістовну відповідь, не надано можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, не виконано жодної ухвали слідчого судді.

Внаслідок протиправних дій правоохоронних органів позивач неодноразово звертався зі скаргами на бездіяльність слідчих.

Позивач зазначає, що ані працівниками Дарницького управління поліції Головного територіального управління Національної поліції України в м. Києві, ані працівниками Київської місцевої прокуратури № 2 не вчиняється жодних дій для належного здійснення досудового розслідування та притягнення винних осіб до відповідальності.

Бездіяльністю відповідачів позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 1 154 838 грн 27 коп., яку позивач просить стягнути на підставі ст.ст. 1166, 1173, 1176 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадянина.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ст. 1176 ЦК України не підлягає застосуванню у даному випадку, оскільки жодних дій, які визначені у ч. 1 ст. 1176 ЦК України, щодо позивача вчинено не було.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії (бездіяльність) цього органу; наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановлено, слідчим відділом Дарницького УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001168 від 06 лютого 2018 року, та здійснюються відповідні слідчі дії.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які давали б правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування йому шкоди на підставі статей 1173, 1174, 1176 ЦК України.

Позивачем не доведено факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) органу досудового розслідування і шкодою.

Бездіяльність органу досудового розслідування (щодо неповноти вчинення слідчих дій тощо) є предметом оскарження відповідно до статті 303 КПК України рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, є правом сторони кримінального провадження і за своєю сутністю є механізмом здійснення судового контролю під час досудового розслідування в межах кримінального провадження, не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не взято до уваги, що протягом двох років органом досудового розслідування не вчинено жодних дій, передбачених КПК України, спрямованих на проведення досудового розслідування у встановлених законодавством порядку та строки, не розглянуто у встановлені порядку та терміни жодного клопотання позивача та не надано змістовну відповідь, не виконано жодної ухвали слідчого судді, колегія суддів не приймає, оскільки судом першої інстанції надана оцінка зазначеним фактам.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 10 квітня 2020 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

В порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 15 765 грн 00 коп., який було відстрочено ухвалою Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 15 765 грн 00 коп. у дохід держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 14 вересня 2020 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко