Справа № 285/4390/19
провадження №2-к/283/2/2020
У Х В А Л А

02 квітня 2020 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Малина

клопотання ОСОБА_1

про визнання та виконання на території України рішення суду Лепельського району Вітебської області Республіки Білорусь від 03.10.2019 року про стягнення безпідставного збагачення,

ВСТАНОВИВ:

До Малинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення суду Лепельського району Вітебської області Республіки Білорусь по справі №2-275/2019 від 03.10.2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості безпідставного збагачення.

Повідомленням від 13 січня 2020 року суд повідомив ОСОБА_2 про надходження вказаного клопотання та запропоновано йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Ухвалою від 24 лютого 2020 року призначено розгляд вказаного клопотання за відсутності заперечення ОСОБА_2 на 11 березня 2020 року, та у зв`язку з відсутністю повідомлення останнього про час та місце розгляду клопотання, судове засідання перенесено на 02 квітня 2020 року.

В судове засідання сторони не з`явилися, що у відповідності до п. 5 ст. 467 ЦПК України не є перешкодою для розгляду клопотання, оскільки будь-якою зі сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання суд вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

У відповідності до ч. 1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Міжнародним договором, що регулює визнання та виконання рішення суду Республіки Білорусь є Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22 січня 1993 року. Конвенцію ратифіковано Верховною Радою України із застереженням, що Україна бере на себе зобов`язання визнавати й виконувати рішення, постановлені на територіях держав-учасниць Конвенції за винятком визнання і виконання виконавчих написів та нотаріальних актів щодо грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

За вимогами ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 12 постанови від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» слідує, що, клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Встановлено, що рішенням суду Лепельського району Вітебської області Республіки Білорусь по справі №2-275/2019 від 03.10.2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставного збагачення ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 2745,75 рублів безпідставного збагачення; 137,28 рублів державного мита; 550 рублів правової допомоги з оплати послуг представника.

Згідно підтвердження про вручення документа, відповідач ОСОБА_2 у встановленому порядку та своєчасно був повідомлений про час і місце розгляду вказаної справи.

Відповідно до довідки суду зазначене рішення суду набрало законної сили 19 жовтня 2010 року.

Згідно клопотання ОСОБА_1 просить визнати та допустити виконання даного рішення суду на території України.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додані всі документи, передбачені ст. 53 Мінської Конвенції та ст. 466 ЦПК України.

Відповідно до довідки суду зазначене рішення на території Республіки Білорусь не виконувалось.

Строк пред`явлення рішення суду до примусового виконання, передбачений ст. 463 ЦПК України не минув.

Судом не встановлено підстав, передбачених ст. 468 ЦПК України для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість поданого до суду клопотання у зв`язку із чим воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 8 ст. 467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного Банку України на день постановлення ухвали.

На день постановлення даної ухвали, а саме 02 квітня 2020 року, курс білоруського рубля по відношенню до гривні України встановлено Національним банком України відповідно до повідомлення на офіційному сайті Національного банку України, який становить 106,91 гривень за 10 білоруських рублів.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2745,75 рублів безпідставного збагачення, що в еквіваленті становить 29354,81 грн.; 137,28 рублів державного мита, що в еквіваленті складає 1467,66 грн.; 550 рублів правової допомоги з оплати послуг представника, що в еквіваленті становить 5880,05 грн.

Керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22 січня 1993 року, ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 467, 469 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання в Україні рішення суду суду Лепельського району Вітебської області Республіки Білорусь по справі №2-275/2019 від 03.10.2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставного збагачення ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 2745,75 рублів безпідставного збагачення; 137,28 рублів державного мита; 550 рублів правової допомоги з оплати послуг представника.

Видати виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , к. АДРЕСА_3

29 354,81 грн. безпідставного збагачення; 1467,66 грн. державного мита; та 5880,05 грн. правової допомоги з оплати послуг представника.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя