РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Ладики М.О., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Майсак В.О. , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача Маляр Н.В. , розглянувши в відкритому судовому засіданні позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , яким просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

27.03.2019 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Позов обґрунтовує наступним.

Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.08.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Жовтневою сільською радою Токмацького району Запорізької області від 13.08.1999 року, оригінал знаходиться у відповідача.

Від спільного шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей: повнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей.

На теперішній час позивач та відповідач проживають окремо. У зв`язку з неправомірною поведінкою відповідача по відношенню до позивача, позивач вимушена була переїхати на постійне місце проживання до свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 в якому позивач має право власності на 1/3 частину житлового будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 31.01.1995 року.

Їхнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач відібрав у позивача та не дозволив взяти позивачу дитину з собою, всіма способами перешкоджає позивачу бачити та забрати дитину за місцем позивача проживання, тому син позивача проживає на теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 .

За час їхнього спільного життя відбувалися неодноразові скандали, відповідач відверто нехтував сімейними цінностями, такими, як повага до дружини та матері своїх дітей, піклування про створення в сім`ї доброзичливої та сприятливої морально-психологічної атмосфери.

За останній час їхнього спільного проживання відбувалися постійні сварки за провокацією відповідача, так як відповідач зловживав спиртними напоями та влаштовував скандали, кричав, нецензурно висловлювався на адресу позивача, виганяв з будинку позивача. Саме тоді, коли відбувалися скандали позивач не мала реальної можливості вийти з дому та викликати поліцію, тому що він вчиняв фізичне насилля відносно позивача.

Після того, як позивач не витримала такого відношення до себе з боку відповідача, вимушена була піти проживати до своєї матері, де позивач має на праві власності частину житлового будинку, на теперішній час ми розірвали стосунки і почали жити окремо.

З того часу відповідач усілякими способами перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною, відповідач почав створюватися штучні перешкоди позивача нормального спілкування з сином, фактично відповідач забороняє позивачу бачитися з сином та всілякими способами налаштовує дитину проти позивача. На неодноразові прохання надати позивачу можливість забрати дитину за позивача постійним місцем проживання відповідач відмовляє.

Вважає, що відповідач своїми протиправними діями вчиняє злочин відносно позивача та сина позивача, які полягають у примусовому розлученні малолітньої дитини з матір`ю.

На теперішній час позивач має постійне місце проживання, є власником 1/3 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 31.01.1995 року.

Окрім того, позивач має постійний дохід, так як є членом сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Жовтневе», та отримує дохід, загальна сума якого за період з 01 січня 2018 року по 31 жовтня 2018 року становить 11014,94 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 51 від 14.11.2018 року.

За місцем попереднього проживання за адресою: АДРЕСА_3 позивач характеризується позитивно та компрометуючі дані щодо позивача відсутні.

За місцем теперішнього проживання: АДРЕСА_1 , позивач характеризується позитивно, скарг на позивача до сільської ради не надходило, приводів у поліцію не було, що підтверджується характеристикою, виданою виконавчим комітетом Новенської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 19.11.2018 року, жодних шкідливих звичок не має.

Позивач має право, щоб її син мешкав разом з позивачем, так як бажає приймати участь у його вихованні, піклуватися про свою дитину, але заборона батьком відповідачем, позивача сумісному проживанню з сином порушує не тільки права позивача як матері, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини.

Позивач вважає, що відповідач порушує права позивача та права малолітньої дитини ОСОБА_5 , перешкоджаючи їхнім зустрічам.

Позивач має всі необхідні умови для проживання дитини з позивачем. Дитина буде забезпечена всім необхідним: продуктами харчування, окремою обладнаною для дитини кімнатою.

Ухвалою судді від 20.12.2018 р. відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.01.2019 р. взадоволені клопотання представника відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічного позову відмовлено. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини повернуто відповідачу ОСОБА_3 . Відкладено підготовче засідання у справі до 25.02.2019 року до 14 годину.

17.01.2019 р. представником відповідача адвокатом Глушков В.В. надано відзив на позовну заяву з пропущеним строком наступного змісту.

В даному незаконному позові застосована неправдива інформація шляхом її перекручування, яка була спланована свідомо та заздалегідь. Навіть не потрібно мати юридичну освіту для того, щоб помітити те, що цей позов є вигаданим за допомогою зловживання правами.

Таким чином, позивач безпідставно не визнає законне право ОСОБА_3 на проживання разом з ним, за його адресою відповідача малолітнього сина ОСОБА_5 .

Представник відповідача та відповідач вважають, що в інтересах сина ОСОБА_3 - ОСОБА_5 йому потрібно проживати саме з ним, а не з його матір`ю. ОСОБА_3 працевлаштований, має постійне місце роботи та стабільний значний дохід, що підтверджується довідкою про його доходи (яка буде додана до його зустрічного позову), має власний житловий будинок та також він беззаперечно надаю своєму сину ОСОБА_5 належне виховання та фізичний і духовний розвиток, постійно займається його шкільним навчанням та підготуванням до свідомого життя, в необхідному розмірі надає йому матеріальне забезпечення. Його син ОСОБА_5 від народження проживає разом з ним і до сьогодні, за своєю власною згодою. Також разом з ОСОБА_3 проживає його донька ОСОБА_6 1999 року народження. Позивач ОСОБА_1 разом зі ОСОБА_3 не проживає понад дев`ять календарних місяців поспіль. При відвідування матір`ю дитини останній завжди отримує психологічний стрес, який переростає у пониження імунітету та фізичну короткочасну хворобу.

Зазначає, що позивач немає досвіду по догляду за дитиною. Коли вони проживали разом із нею то позивач невідповідально ставилася до виховання свого сина ОСОБА_5 (зі слів відповідача) через, що у відповідача з позивачем були неодноразові сварки, все це привело до розірвання їхнього шлюбу зі ОСОБА_1 , за позовом ОСОБА_3 цивільна справа №328/2879/18, головуюча по справі - суддя Новікова Н.В.

Почуття любові у позивача відсутні. Зараз вона проживає із другим чоловіком, і тому син ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в цій сім`ї завжди буде зайвим. Отже, на жаль позивачем керує саме ненависть та заздрість. Також зазначає, що позивач на свого сина ОСОБА_5 тривалий час не сплачує аліменти на утримання дитини. Маючи за мету свідоме ухилення від виконання - своїх материнських обов`язків та піклування.

Отже, позивач на перше місце ставить не інтереси своєї дитини, а свої найголовне, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини , бути розлучена зі своїм батьком.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 12 червня 1998 року (з останніми змінами) №16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року і в якій враховано норми Декларації прав дитини - 20.11.1959 р. - преамбула) задекларовано, що Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

З цього приводу для захисту прав та інтересів малолітнього сина ОСОБА_5 - ОСОБА_3. подає до своєї колишньої дружини ОСОБА_1 - Зустрічний позов «Про визначення місця проживання дитини». Разом з цим, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Просить суд поновити відповідачу строк для подачі відзиву на позов ОСОБА_1 від 30.11.2018 року «про визначення місця проживання дитини» та повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Позивачем ОСОБА_1 на дано відповідь на відзив наступного змісту.

В провадженні Токмацького районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа №328/3259/18 за позовною заявою позивача до відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації про визначення проживання дитини.

На адресу позивача 20.01.2019 року надійшов відзив від представника відповідача на позовну заяву, який всупереч вимогам ст.178 ЦПК України та ухвали Токмацького районного суду Запорізької області про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі від 20.12.2018 року був надісланий з пропущенням строку визначений для надання відзиву по справі.

Твердження представника відповідача, про те, що лише 16.01.2019 року відповідач уклав з ним договір про надання правової допомоги та цього ж дня надав йому копію позовної заяви з додатками не можна вважати, як поважною причиною пропуску 15-денного терміну встановленого відповідачу для надання відзиву ухвалою судді, оскільки наданий судом термін є достатнім для того, щоб в разі необхідності звернутися за правничою допомогою та підготувати відзив та докази до нього.

Однак, ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважає за необхідне надати відповідь на нього відповідно до ст. 179 ЦПК України.

Стосовно обставин викладених у відзиві пояснює наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, випадків, встановлених цим Кодексом.

Всі твердження та заперечення відповідача та представника відповідача наведені у відзиві на позов є голослівними, надуманими та нічим не підтвердженими.

Зокрема, у статті 141 Сімейного кодексу України (надалі - СК) зазначено, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитині

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Також відповідно до ст. 52 Конституції України, зазначено, що кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтереси дитини.

Ст. 161 СК України та принципом 6 Декларації прав дитини, передбачені виняткові обставини, які свідчать про неможливість проживання дітей разом з матір`ю і тільки у разі наявності яких, дитина може проживати з батьком. До таких відносяться: - відсутність у матері самостійного доходу; - зловживання матір`ю спиртними напоями або наркотичними засобами; - аморальна поведінка матері, яка може зашкодити розвиткові дитини; - дитина росте не під опікою та відповідальністю матері, а іншої особи; - дитина росте з матір`ю в атмосфері нелюбові; - мати не забезпечує дитину морально та матеріально.

Без сумніву, у разі наявності вказаних обставин, дитина повинна проживати з батьком і це безперечно слугуватиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, але, враховуючи те, що вказані обставини щодо позивача відсутні, а представником відповідача у відзиві викладена інформація, яка не відповідає дійсності, позивач заперечує проти того, щоб син проживав разом з батьком, оскільки їхня дитина має з позивачем тісний емоційний зв`язок, під час їхнього спільного проживання з відповідачем син постійно знаходився поряд з позивачем, позивач займалась його вихованням, доглядом, не має схильності до вживання спиртних напоїв.

Також, повторно зазначає, що позивач забезпечена житлом, має дохід, а тому зможе забезпечити сину належні умови для проживання.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У зв`язку з вищенаведеним є очевидним, що для нормального та повноцінного розвитку та проживання дитини необхідно визначити місце проживання дитини разом з матір`ю.

До всього сказаного, особливу увагу суду хоче звернути на те, що у своєму відзиві представником відповідача не правильно було трактовано принцип 6 Декларації прав дитини прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, в якій зазначено - дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

На думку позивача позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому мають бути задоволені в повному обсязі. Просить задовольнити позов позивача у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає наступне.

З 13 серпня 1999 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З 27 квітня 2018 року по даний час позивач з відповідачем проживають окремо один від одного за різними адресами.

Від шлюбу з ОСОБА_1 в них народилися діти донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є повнолітньою та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 залишився проживати разом з дітьми.

Відповідач мати дітей наразі чинить перешкоди щодо проживання неповнолітнього сина разом з позивачем. Позивач з відповідачем не можуть знайти порозуміння з приводу фактичного проживання сина. Відповідач звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом щодо визначення місця проживання сина з відповідачем, справа №328/3259/18.

Позивач вважає, що фактичне проживання сина з позивачем батьком відповідає бажанню та інтересам дитини.

Після того, як відповідач почала проживати окремо від них, а саме: з квітня 2018 року, відповідач взагалі не цікавилася життям дитини, не переймається з приводу виховання дитини, його потребами.

Син не обмежений можливостями спілкуватися з матір`ю. Відповідач за своїм характером є неврівноваженою та постійно влаштовує скандали з будь якого приводу, це шкодить психічному здоров`ю дитини, тому проживати з матір`ю він не бажає.

ОСОБА_5 виявляє свою прихильність до батька, хоча матір він любить і не заперечує проти їхнього спілкування. Проживання йому з батьком комфортніше та зручніше.

Позивач в повній мірі здатен виховувати сина, що фактично позивач і робить. Він забезпечений всім необхідним для його віку. Позивач має постійне місце роботи та дохід. Вони фактично мешкають в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 Будинок на праві приватної власності належить позивачу. Дитина від народження проживає в цьому будинку.

В інтересах дитини вважає, що ОСОБА_5 повинен надалі фактично проживати з позивачем, як його батьком, а мати має можливість відвідувати сина, приймати участь у його вихованні.

Ухвалою судді Гавілей М.М. від 28.03.2019 р.передано цивільну справу №328/896/19 (2/328/507/19) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком судді Токмацького районного суду Запорізької області Курдюкову В.М. для вирішення питання про об`єднання у одне провадження зі справою №328/3259/18 (2/328/1270/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою судді від 09.04.2019 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Об`єднано в одне провадження цивільні справи №328/3259/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та №328/896/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, присвоївши цивільній справі №328/3259/18.

Позивачем ОСОБА_1 надано відзив на позовну заяву ОСОБА_3 наступного змісту.

В провадженні Токмацького районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа № 328/3259/18 за позивача позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету та спору: Орган опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

На адресу позивача 21.04.2019 року надійшла ухвала судді Токмацького районного суду від 09.04.2019 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком, а також копія позовної заяви з додатками.

Також, відповідно до даної ухвали було об`єднано в одне провадження цивільні справи №328/3259/18 за позивача позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини №328/896/19 за позовом ОСОБА_3 до відповідача, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком та присвоєно цивільній справі №328/3259/18.

Ознайомившись з позовною заявою та додатками до неї, вважає вимоги позивача незаконними, необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Користуючись своїм правом передбаченим ст. 178 ЦПК України, вважає за необхідне надати суду відзив на позовну заяву ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до відповідача про визначення місця проживання дитини з батьком не визнає у повному обсязі.

Твердження про те, що відповідач чинить перешкоди щодо проживання неповнолітнього сина разом з батьком не відповідають дійсності, є надуманими та не підтвердженими жодними доказами.

Позивач, як мати неповнолітнього сина ОСОБА_5 усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування дитини, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку не має наміру перешкоджати батькові у здійсненні його прав та обов`язків щодо спільного сина, в їх спілкуванні, але вважає за необхідне визначити місце проживання сина разом з позивачем з огляду на його вік, емоційний стан та особисту прихильність дитини до позивача.

Також, зазначає, що доводи позивача в позовній заяві, що ОСОБА_1 взагалі не цікавилась життям дитини, не переймається з приводу виховання дитини та його потребами не відповідають дійсності, а висловлюються позивачем лише з метою позивача приниження.

ОСОБА_1 піклується про стан здоров`я дитини, її фізичний та духовний розвиток, забезпечую її харчуванням, одягом тощо. ОСОБА_3 не надано доказів, які б свідчили про її аморальну поведінку, відсутність можливості матеріально та морально забезпечити дитину. Жодних фактів, що залишення дитини з матір`ю буде суперечити її інтересам не встановлено та не доведено позивачем.

Щодо того, що ОСОБА_1. начебто влаштовує сварки з будь - якого приводу та це шкодить психічному здоров`ю дитини та на підставі цього син не хоче проживати разом з матір`ю хоче зауважити наступне. Батько, маючи вплив на дитину, всіма способами налаштовує сина проти матері, що мати погана, тим самим, впливаючи на його ще несформовану психіку та на теперішній час наш син проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 та не дозволяє дитині проживати з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Наголошує, що ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов`язки, спілкується за дитиною, має можливість доглядати за дитиною, утримувати її та має необхідні умови для проживання дитини разом з матір`ю а також те, що дитина бажає проживати саме з матір`ю.

В свою чергу ОСОБА_3 не доглядає за сином, приділяє йому дуже мало часу, залишає одного дома вночі, так як таксує, возить сина до своєї коханки, вживає з нею алкогольні напої, а дитину залишають без нагляду. Декілька разів позивач забирала дитину до себе в неохайному вигляді, в брудних речах, що свідчить про байдуже ставлення батька до дитини.

Окрім того, з початку їхнього фактичного розлучення пройшло більш ніж пів року та старша донька на теперішній час проживає разом з позивачем, навчається у вищому навчальному закладі а на вихідних приїжджає саме до позивача та позивач повністю забезпечує її навчання надає грошові кошти, одягає, годує та несе інші витрати на доньку, а ОСОБА_3 відмовився виконувати свій батьківський обов`язок та на теперішній час позивач вимушена звернутися до суд з позовом про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Позивач заперечує проти того, щоб син проживав разом з батьком, оскільки їхня дитина має з позивачем тісний емоційний зв`язок, під час їхнього спільного проживання з відповідачем син постійно знаходився поряд з позивачем, позивач займалась його вихованням, доглядом, не має схильності до вживання спиртних напоїв. Також, повторно хочу зазначити, що позивач забезпечена житлом, має дохід, а тому зможе забезпечити сину належні умови для проживання. У зв`язку з вищенаведеним є очевидним, що для нормального та повноцінного розвитку та проживання дитини необхідно визначити місце проживання дитини разом з матір`ю.

Позивач вважає, що як мати дитини, маючи постійне місце проживання, постійне джерело існування, створила всі умови для її проживання, виховання та розвитку, а тому просить суд відмовити позивачу у задоволені позову.

Ухвалою суду від 13.05.2019 р. призначено у справі судово - психологічну експертизу.

Ухвалою суду від 22.10.2019 р. закрито підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті. В задоволенні клопотання представника позивача Майсак В.О. про призначення додаткової судово-психологічної експертизи відмовлено. Клопотання представника позивача Майсак В.О. про виклик свідків задоволено. Клопотання відповідача ОСОБА_3 про виклик свідків задоволено. Клопотання відповідача ОСОБА_3 про допит неповнолітньої дитини ОСОБА_5 задоволено.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Майсак В.О. в судовому засіданні позов підтримали, позов ОСОБА_3 не визнали.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що коли вони проживали одною сім`єю, відповідач її бив, душив, також з його боку було насилля до дітей, фізичного насилля не застосовував, але кричав. Дочка до лютого 2019 р. мешкала з батьком.

Представник третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав, надав висновок відповідно до якого органом опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації від 22.01.2019 №13-09/0034 встановлено, що комісія визнала, що батько, ОСОБА_3 , має більше переваг щодо визначення місцем проживання сина за своїм місцем проживання. Враховуючи вищевикладене, рішення районної комісії з питань захисту прав дитини від 16.01.2019 року №1 діючи виключно в інтересах малолітньої дитини, орган опіки та піклування Токмацької райдержадміністрації вважає, що батько, ОСОБА_3 , має більше переваг щодо визначення місцем проживання сина за своїм місцем проживання.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача адвокат Маляр Н.В. в судовому засіданні свій позов підтримали, позов ОСОБА_1 не визнали.

ОСОБА_3 суду пояснив наступне. Позивач пішла з дому, тому, що йому повідомили, що в неї є інший чоловік, вони посварилися. В них виникали конфлікти, ініціатором їх була ОСОБА_1 . Дитину він не налаштовує про неї та не забороняє йому спілкуватися з матір`ю.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду пояснила наступне. Сім`ю ОСОБА_1 знає давно, вважає, що дитина повинна проживати з мамою. Вона бачила як ОСОБА_1 душив ОСОБА_1 у неї у дворі в с. Мирне, вона підійшла та розняла їх, у ОСОБА_1 з носа йшла кров. Вона до них часто ходила, бачила у неї синці на руках та ногах. Тепер бачить дитину, він каже, що сумує за мамою, але батько і його нова дружина не дозволяють їм бачитися. ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_1 , щоб вона не підходила до дитини, ОСОБА_3 постійно на роботі, його постійно немає вдома.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суд пояснив наступне. Знає ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , знає, що вони розійшлися, син проживає з ОСОБА_3 , доглянутий, все нормально. Був в них у гостях коли ОСОБА_3 жив з двома дітьми, в них були гарні умови, ОСОБА_3 працьовитий.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні суду пояснила наступне. Є дружиною брата ОСОБА_1 , дитина повинна проживати разом з матір`ю. ОСОБА_3 раніше добре ставився до її дітей, матері, тепер не спілкуються. Дитину вона бачить кожний день, він з нею не спілкується, тікає від неї, лише тоді коли він буд два дні у мами, від своєї матері тікає. Коли ОСОБА_1 приходила за дитиною, вагітна жінка і її мати на ОСОБА_1 накинулись та вигнали її. Через такі скандали ОСОБА_1 до них не ходить. Коли ОСОБА_1 з братом приїздили за дитиною, ОСОБА_3 влаштовував скандал. Агресії її чоловіка до ОСОБА_3 не було, зараз ОСОБА_3 живе з жінкою, з якою колись жив її чоловік. ОСОБА_1 розповідала та показувала синці, говорила, що ОСОБА_3 її б`є та дуже ревнував її. На день села вона пішла на свято з дітьми, там він скандалив, розламав телефон, до дітей він добре ставився.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила наступне. Є дочкою позивача та відповідача, вважає, що брат повинен жити з мамою. Вона жила з ним, батько

віїжджав, дитина не потрібна була йому декілька місяців. Мама приїздила до них, батько про те не знав, коли вона зізналася, батько перестав з нею спілкуватися. Коли вона перейшла жити до мами, фінансову допомогу батько їй перестав надавати. З братом вона спілкувалася, але зараз він не відповідає, в соціальні мережі він не виходить, говорить, що батько не дозволяє йому їхати до неї та мами. Батько був ревнивий, коли вона їздила у м. Токмак, батько скандалив. До неї та брата насильства не застосовував, коли батьки розійшлись, між ними була домовленість, що літом брат живе з батьком, а з вересня вдома. Коли навчалася, вона проживала з батьком, їй були зручно їздити на навчання до Василівки . Найбільше батька не було вдома один день. Батько говував, прибирав, а вона прала речі. Коли батьки розійшлися, мама приїздила до ОСОБА_5 , але батько не віддавав їй його. Батько добре ставився до неї та брата, коли вона перейшла до матері, стосунки з батьком погіршилися, він перестав їй допомагати фінансово.

Крім того в судовому засіданні 09.12.2019 р. за клопотанням представника позивача адвоката Маляр Н.В. було виключено із порядку дослідження допит неповнолітнього свідка ОСОБА_5 (Том 2 а.с. 67 - 79)

Заслухавши пояснення учасників процесу, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини за позовом ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.08.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 13.08.1999 року. (Том 1 а.с. 8)

Від даного шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (Том 1 а.с. 9-10)

Відповідно до характеристики з місця проживання виданої Виконавчим комітетом Новенської сільської ради від 19.11.2018 р. №357 ОСОБА_1 за місцем мешкання характеризується добре, скарг від сусідів не надходило. (Том 1 а.с. 11)

Відповідно до характеристики з місця проживання виданої Виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради від 15.11.2018 р. №901 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , фактично на території сільської ради не проживає. Виконавчий комітет Жовтневої сільської ради не має компрометуючих даних на ОСОБА_1 (Том 1 а.с. 12)

Відповідно до довідок СОК «Жовтневе» про доходи від 14.11.2018 р. №51 ОСОБА_1 є членом сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Жовтневе» має прибуток від здачі молока за період з 01.01.2018 р. по 31.10.2018 р. у сумі 11014,94 грн. та № 20 від 10.05.2019 р. має прибуток від здачі молока за період з 01.01.2019 р. по 01.04.2019 р. у сумі 5403,86 грн. (Том 1 а.с. 13, 184)

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом від 15.11.2018 року №1208, яка видана ОСОБА_1 в тому, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично за вищезазначеною адресою не проживає, про те, що до її сім`ї входять, а саме: чоловік - ОСОБА_3 , 1980 року народження, дочка - ОСОБА_3 , 1999 року народження, син - ОСОБА_5 , 2010 року народження, свекруха - ОСОБА_20 , 1960 року народження, брат чоловіка - ОСОБА_21 , 1985 року народження. (Том 1 а.с. 14)

Відповідно до довідок виданих виконавчим комітетом Новенської сільської ради від 19.11.2018 р. №351 вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та №201 від 06.05.2019 р. вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_4 утримує у господарстві 2 корови, 2 телят, 20 курей, 5 індиків. (Том 1 а.с.15, 183)

Відповідно до Акту обстеження матеріально побутових умов родини ОСОБА_1 від 10.05.2019 р. №213, складеного комісією в складі фахівця з соціальної роботи Сидоренко Л .Ф., представника громадськості: Борисюк О. О., Басараба В.Г. цього дня обстежили матеріально побутові умови проживання родини ОСОБА_1 ОСОБА_1 , 1978 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , але проживає в АДРЕСА_4 та має такий склад сім`ї: мама - ОСОБА_24 , 1953 року народження, брат - ОСОБА_25 , 1985 року народження, проживає в АДРЕСА_5 , донька - ОСОБА_6 , 1999 року народження, зареєстрована, як тимчасово проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 з березня 2019 р., яка на даний час навчається в м. Василівка. Комісія виявила порядок у помешканні. В усіх кімнатах чисто, тепло, затишно. Є всі необхідні для проживання меблі та побутова техніка. Є окрема кімната для сина, де стоїть ліжко, стіл, стільці, поличка для шкільного приладдя. В кімнаті доньки ОСОБА_6 знаходяться її речі, одяг та предмети особистої гігієни, у дворі прибрано, підметено. ОСОБА_1 з мамою ведуть особисте підсобне господарство (2 корови, телята, коза, кури, індики), навесні саджають город, щоб мати продукти харчування. Є запаси дров, щоб взимку опалювати приміщення. Обидві жінки привітні, добрі, чемні, адекватні, позитивно налаштовані до життя, в селі користуються повагою, нарікань і скарг в сільську раду не надходило. (Том 1 а.с. 185)

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 31.01.1995 року позивач є власником 1/3 частини житлового будинку в с. Мирному Токмацького району Запорізької області. (Том 1 а.с. 17)

В судовому засіданні представником позивача адвокатом Майсак В.О. було надано та досліджено наступні документи, а саме: - заяву ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації про повідомлення, щодо належних виконань нею батьківських обов`язків (Том 1 а.с.180); - довідки виконавчого комітету Новенської сільської ради від 06.05.2019 р. №200, №202 про те, що ОСОБА_3 1999 року тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_4 та навчається в ВСП Василівському ТДАТУ та те, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_4 . (Том 1 а.с.181-182)

Встановлено та не оспорюється сторонами, що дитина ОСОБА_5 по теперішній час проживає з батьком.

Звертаючись до суду з вищевказаними позовними вимогами, кожний із сторін просив суд визначити місце проживання дитини з ним.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір`ю необхідно відмовити, оскільки неповнолітня дитина ОСОБА_5 бажає проживати разом з батьком, мати не цікавиться життям дитини, що підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком, позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У відповідності до ч.2 статті 160 СК України Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (Том 1 а.с.138-139)

Відповідач ОСОБА_3 перебуває у шлюбу з позивачем з 13.08.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 13.08.1999 року. (Том 1 а.с. 140)

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з дочкою ОСОБА_3 , 1999 року народження, та сином ОСОБА_5 , 2010 року народження, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Жовтневої сільської ради від 25.10.2018 р. №1104. (Том 1 а.с. 141)

Дитина ОСОБА_5 , 2010 року народження, проживає разом з батьком ОСОБА_3 та перебуває на утриманні батька, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Жовтневої сільської ради від 25.10.2018 р. №1105. (Том 1 а.с. 142)

Відповідно до копії характеристики місця проживання ОСОБА_3 , 1980 року народження, характеризується позитивно, працює, займається вихованням дітей, скарг від сусідів не надходило, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Жовтневої сільської ради від 10.01.2019 р. №25 р. (Том 1 а.с. 143)

Відповідно до копії виробничої характеристики ОСОБА_3 працює трактористом - машиністом в ПП «Агрофірма «Перше Травня», за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується копією характеристики ПП «Агрофірма «Перше Травня» від 09.01.2019 р. (Том 1 а.с. 144)

Відповідно до копії довідки про доходи від 11.01.2019 р. за період з 20.07.2018 р. по 31.12.2018 р. ОСОБА_3 отримав заробітну плату за місцем роботи у розмірі 19 948,16 грн. (Том 1 а.с. 145)

Відповідно копії акту обстеження житлово - побутових умов проживання ОСОБА_3 від 10.01.2019 р. встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з дітьми ОСОБА_3 , 1999 року народження, та ОСОБА_5 , 2010 року народження. Сім`я проживає у великому власному будинку з усіма побутовими зручностями та всіма необхідними побутовими умовами для проживання сім`ї. ОСОБА_3 має всі належні житлово - побутові умови проживання для дитини ОСОБА_5 (Том 1 а.с. 146)

ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.01.2014 р. (Том 1 а.с. 147)

Неповнолітній ОСОБА_5 є учнем 2 класу Новенської ЗОШ I- III ступенів, за місцем навчання характеризується добре, що підтверджується копією характеристики від 09.01.2019 р. №130. (Том 1 а.с. 149)

Відповідно до листа - інформації від 09.01.2019 р. №119 Новенської ЗОШ I- III ступенів Токмацької районної ради Запорізької області, ОСОБА_5 навчається в 2 класі, за місцем навчання характеризується добре, навчанням у школі більше цікавиться тато, який неодноразово відвідував навчальний заклад. (Том 1 а.с. 150)

В судовому засіданні досліджено повідомлення ОСОБА_3 про направлення повідомлення ОСОБА_1 про її явку до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» для проходження судово - психологічної експертизи. (Том 1 а.с.242)

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Відповідно до висновку судово - психіатричного експерта №338 від 25.07.2019 р. за умов виховання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батько ОСОБА_3 позитивно впливає на його психологічний стан та розвиток. Дослідити умови виховання матір`ю ОСОБА_1 не виявляється можливим унаслідок її неявки на експертизу. Ситуація окремого проживання батьків унаслідок їх розлучення для дитини є емоційно напруженою та негативно впливає на її емоційний стан. Ситуація розпаду сім`ї дітьми сприймається як втрата небезпеки і відчуття благополуччя. Малолітня дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку може самостійно висловлювати своє бажання та в умовах розлучення батьків висловлює свою прихильність до батька. Унаслідок вікової незрілості він не може надавати об`єктивну всебічну оцінку ситуації. У ході обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявляє негативного сприйняття сім`ї, в якій він проживає на даний час. Будь-яка малолітня дитина у тому числі і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , унаслідок здатності формально сприймати тільки зовнішню сторону стосунків і ситуації в цілому, невміння прогнозувати наслідки у міжособистісних стосунках, він не може приймати виважене рішення і нести відповідальність за них у повній мірі. Тому і малолітньому підекспертному притаманні природні підкорюваність та навіюваність, особливо з боку значущих дорослих (батьків, родичів), а значить оцінка сімейної ситуації дитиною залежить від пливу з боку батьків.

Судом встановлено, що і мати і батько мають необхідні умови для утримання та виховання дитини. Обидва добре ставляться до дитини, як і дитина до них. Вирішальним є те, що останні декілька років дитина проживає разом з батьком. Такий стан є для дитини звичним, прийнятним. Різка зміна місця проживання та умов спілкування з батьками, може мати негативні наслідки для психіки дитини. За таких обставин відсутні підстави для примусової зміни місця проживання дитини, місцем проживання дитини необхідно залишити те, де він фактично проживає на теперішній час разом з батьком ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини задовольнити повністю.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача - Майсак Віта Олександрівна , місцезнаходження: АДРЕСА_7 .

Відповідач - ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_8 .

Представник відповідача - Маляр Наталія Володимирівна , місцезнаходження: АДРЕСА_9 .

Третя особа - Орган опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації, місцезнаходження: 71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна, 45.

Повний текст рішення виготовлений 20.03.2020 року.

Суддя: