Дата документу 08.10.2020 Справа № 334/821/19
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 334/821/19 Головуючий у 1-й інстанції: Козлова Н.Ю.
Провадження №22-ц/807/2036/20 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

08 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати з 06 лютого 2019 року і довічно.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , особа, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження, встановлено, що апеляційну скаргу подано з порушенням строку на апеляційне оскарження, проте апелянт не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Також встановлено, що за подання апеляційної скарги апелянтом не було сплачено судовий збірв розмірі 1152,60 грн.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 травня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано термін протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків та для сплати судового збору в розмірі 1152,60 грн та направлення до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору або надання суду додаткових доказів неможливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду.(а.с. 51-52).

Вказану ухвалу було направлено на адресу ОСОБА_1 , яку вона вказала при зверненні з апеляційною скаргою, а саме: АДРЕСА_1 . (а.с. 53).

23 червня 2020 року конверт разом із ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 травня 2020 року було повернуто на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 698. (а.с.54-57).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 червня 2020 року ОСОБА_1 продовжено строк десять днів з дня вручення копії ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків та сплати судового збору в розмірі 1152,60 грнта надання оригіналу квитанції про сплату судового збору до Запорізького апеляційного суду.(а.с.58-60).

Вказану ухвалу було направлено на адресу ОСОБА_1 , яку вона вказала при зверненні з апеляційною скаргою, а саме: АДРЕСА_1 . (а.с.61 ).

28 липня 2020 року конверт разом із ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 червня 2020 року було повернуто на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 472. ( а.с.62-66).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 серпня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків та сплати судового збору в розмірі 1152,60 грнта надання оригіналу квитанції про сплату судового збору до Запорізького апеляційного суду.(а.с.68-69).

Вказану ухвалу було направлено на адресу ОСОБА_1 , яку вона вказала при зверненні з апеляційною скаргою, а саме: АДРЕСА_1 . (а.с.70 ).

У зв`язку з тим, що в матеріалах справи були відсутні відомості щодо вручення ОСОБА_1 копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та недоліки апеляційної скарги не було усунуто,ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року повторно продовжено ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків та сплати судового збору в розмірі 1152,60 грнта надання оригіналу квитанції про сплату судового збору до Запорізького апеляційного суду.(а.с.71-73).

Вказану ухвалу було направлено на адресу ОСОБА_1 , яку вона вказала при зверненні з апеляційною скаргою, а саме: АДРЕСА_1 . (а.с.74 ).

Відповідно до поштового повідомлення про вручення за трек-номером:735, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 23 вересня 2020 року особисто отримала ухвалу, що підтверджується її підписом на поштовому повідомленні. (а.с.79).

Проте, у визначений судом термін та до теперішнього часу скаржником не виконано вимоги зазначені в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 14 травня 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановленої статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з іншої.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини у справі "МПП "Голуб" проти України" зазначає, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

У рішенні "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищевикладене в діях ОСОБА_1 вбачається ухилення від виконання вимог суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері, необхідно визнати неподаною та повернути на підставі ч.ч.1,3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч.3 ст. 185, ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері, - визнати неподаною та повернути скаржнику.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду апеляційної інстанції, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Г.С. Подліянова