Справа 688/2433/20
№ 2/688/748/20
Рішення

Іменем України

09 жовтня 2020 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Марчук І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шепетівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

18 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Шепетівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина на ѕ частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Інша частина даного будинковолодіння належить йому. Право власності було набуте ними на підставі свідоцтв про право власності та про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя згідно рішень виконавчого комітету Шепетівської міської ради №65 від 17.03.1983 року та №34 від 15.02.1990 року батькам було дозволено спочатку провести будівництво нового будинку, а пізніше провести його переобладнання. Даний будинок було прийнято в експлуатацію 24.04.1990 року, однак право власності на нього у встановленому законом порядку зареєстровано не було. Заповіту мати не залишала. Він є єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 за законом і у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте завідувачем Шепетівської міської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на вказане будинковолодіння не зареєстровано у встановленому законом порядку. А тому, просить суд визнати за ним право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.08.2020 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 11 год. 00 хв. 16.09.2020 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.09.2020 року до участі в справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проведення підготовчого засідання відкладено до 09 год. 00 хв. 09 жовтня 2020 року.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явились. Адвокат Янцеловський М.Ф. подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, просив долучити до матеріалів справи звіт про проведення огляду житлового будинку, позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача Шепетівської міської ради Хмельницької області у підготовче судове засідання не з`явився. Проте, представник за довіреністю ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З`ясувавши думки учасників справи, викладені в письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково та ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Як встановлено в суді та вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.03.1984 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Полонне Хмельницької області, його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Батькам позивача належало будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Згідно виписки з рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради народних депутатів №65 від 17.03.1983 року ОСОБА_1 було дозволено провести будівництво нового житлового будинку замість Ѕ частини старого, який знаходився в незадовільному технічному стані розміром 7 х 9 м на тій же земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Частину старого будинку постановлено знести після побудови нового на протязі 10 днів.

ІНФОРМАЦІЯ_4 батько позивача ОСОБА_1 помер. Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - дружина померлого, є спадкоємцями останнього першої черги за законом. Згідно свідоцтва про право власності від 18.12.1984 року, р.№2187, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.1984 року, р. №2185, виданих держаним нотаріусом Шепетівської державної нотаріальної контори Чабаненко Л.А., ОСОБА_4 належить ѕ частини закінченого на 82 % житлового будинку і належних до нього надвірних побудов по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 ј частина вказаного будинковолодіння.

Відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради народних депутатів №34 від 15.02.1990 року ОСОБА_4 , якій належить будинок АДРЕСА_2 , житловою площею 29,2 кв.м., загальною 39,1 кв.м. дозволено переобладнати коридор площею 6,5 кв.м. в кухню в зв`язку з газифікацією будинку.

З акту від 24.04.1990 року, затвердженого рішенням виконавого комітету Шепетівської міської ради №77 від 17.05.1990 року, слідує, що будинколодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 прийнято в експлуатацію.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померлав м. Шепетівка, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим віділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

Згідно спадкової справи №240 у нотаріуса (№40216824 у Спадковому реєстрі), заведеної після смерті ОСОБА_4 , діти померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від прийняття спадщини після смерті матері відмовились. У встановленому законом строк та порядку ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері.

Однак у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину на ѕ частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори Камфорович О.А. відмовлено, оскільки право власності на вказане будинковолодіння не зареєстровано відповідно до законодавства України.

Згідно ч. 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично будівництво спірного житлового будинку здійснювалось у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, відповідно до положень якого виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації такого права до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У матеріалах справи наявний технічнічний паспорт від 20.09.2019 року, складений за результатами технічної інвентаризації на житловий будинок по АДРЕСА_1 , побудований в 1987 році, та звіт про проведення технічного огляду житлового будинку від 31.08.2020 року з висновком про те, що даний житловий будинок завершений будівництвом, засвідчують відповідність вказаного житлового будинку вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку у 1990 році.

Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З матеріалів справи слідує та судом встановлено, що житловий будинок з належними до нього надвірними побудовами, який входить до складу спадкового майна, побудований на законних підставах і не є самочинним будівництвом, відповідає вимогам державних будівельних норм, спадкодавець ОСОБА_4 за життя набула права власності на ѕ частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом першої черги майна померлої ОСОБА_4 , в порядку встановленому ст.ст. 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк, визнання відповідачем позову в цій частині не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено з підстав відсутності державної реєстрації, тобто порушено його цивільне право на отримання спадщини, яке відповідно до ст. 16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно.

В той же час, матеріали справи не містять та позивачем, його представником не доведено факт оспорювання його права власності на ј частину спірного будинковолодіння, а тому суд вважає за необхідне в позові в цій частині відмовити, оскільки право власника не потребує захисту.

На підставі ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, 1258, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13, 76-81, 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Шепетівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) право власності на ѕ частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку, житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 48,1 кв.м., літньої кухні загальною площею 23,8 кв.м., сараю-прибудови площею 5,1 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Шепетівка Хмельницької області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2020 року.

Суддя: С.В. Козачук