Ухвала

08 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 161/17770/14-ц

провадження № 61-12292св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 07 липня 2020 року у складі колегії суддів: Данилюк В. А., Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3 043 556,79 грн, інфляційні витрати у розмірі 1 186 987,15 грн, 126 916,32 грн - 3% річних від неповернутої суми та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року, заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 1 612 236 грн та моральної шкоди у розмірі 50 000 грн скасовано, провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2015 року в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат у розмірі 1 186 987,15 грн та 3% річних у розмірі 126 916,32 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат у розмірі 1 186 987,15 грн та 3% річних у розмірі 126 916,32 грн відмовлено.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2015 року в частині вирішення позовних вимог щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 1 431 320,79 грн, а також в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог залишено без змін.

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 07 липня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати та задовольнити його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року; скасувати рішення Апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник вказує те, що апеляційний суд неправильно застосував до спірних правовідносин положення частин першої, другої статті 423 ЦПК України та відмовив у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року. Зазначає, що постановою Верховного Суду від 16 січня 2020 року у справі № 161/18755/13 касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено, вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 30 серпня 2018 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасовано та кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину в діях останніх. Вважає, що за таких обставин виключається вина у вчиненні злочину та факт привласнення будь-яких грошових коштів, тому питання наявності підстав для цивільно-правової відповідальності має бути доведено позивачем при розгляді цивільної справи. Скасування судового рішення (вироку), яке стало підставою для ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, є, на його думку, нововиявленою обставиною, тому судове рішення має бути переглянуте судом апеляційної інстанції у контексті наявності у такому випадку підстав для стягнення коштів з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк