Справа № 185/813/20
Провадження № 2/185/1791/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 березня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Шаповалової І.С., за участі секретаря судового засідання Красножон О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, про визнання факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що при ухваленні рішення суду покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (а.с.10)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданим 21 лютого 2017 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №225 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме: 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.18).

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 , придбав квартиру АДРЕСА_2 . В зазначену квартиру було зареєстровано місце проживання його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.16)

ОСОБА_2 була зареєстрована, але фактично проживала в квартирі АДРЕСА_1 . (а.с.17)

ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр*ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.12).

Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з 1/3 частки 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Позивач вважав, що за життя його батько отримав спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 у вигляді 1/3 частки 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 .

21 січня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 на її 1/3 частку в квартирі, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59082771 від 21.01.2020 року ( а.с. 22).

21 січня 2020 року, Державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Ю.А.Шкицька винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , так як законом встановлений строк у шість місяців було пропущено. (а.с.16)

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом шостим рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 передбачено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 430 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, про визнання факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю як сина та матері ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С.Шаповалова