Ухвала

08 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 347/20/19

провадження № 61-14380ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: сектор реєстрації речових прав на нерухоме майно Косівської міської ради, приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Григорчук Людмила Вікторівна про визнання недійсним та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, свідоцтва про право на спадщину, державної реєстрації речових прав на право приватної власності на земельні ділянки та усунення перешкод в користуванні стежкою загального користування,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Поновлено строк звернення з позовом до суду.

Визнано незаконним рішення XVI сесії четвертого демократичного скликання Косівської міської ради від 20 листопада 2003 року про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Визнано незаконним та скасовано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ІФ № 058110, виданий на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення XVI сесії четвертого демократичного скликання Косівської міської ради від 20 листопада 2003 року.

Визнано незаконним рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27 вересня 2007 року № 1.73-17 про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_5 .

Визнано незаконним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 848385, виданий на ім`я ОСОБА_5 на підставі рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27 вересня 2007 року № 1.73-17.

Визнано незаконним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 848414, виданий на ім`я ОСОБА_5 на підставі рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27 вересня 2007 року № 1.73-17.

Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер, 916, виданий на ім`я ОСОБА_4 17 липня 2018 року приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Григорчук Л.В., на об`єкти нерухомого майна: земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_1 : площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0404 та площею 0,0319 га, кадастровий номер :01:002:0405.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0404.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0319 га, кадастровий номер :01:002:0405.

Зобов`язано відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не чинити перешкод в користуванні громадською стежкою (проїзд) загального користування, яка проходить із АДРЕСА_1 до АДРЕСА_1 та демонтувати металеву огорожу та бетонний фундамент розташовані на цій стежці.

У вересні 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 , подано касаційну скаргу (надійшла 01 жовтня 2020 року), в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова