КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 357/6468/2020 Головуючий у І-й інстанції - Орехов О.О.
У Х В А Л А

08 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Заришняк Г.М., перевіривши виконання вимог ст.ст. 356-357,359 ЦПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до керівника Білоцерківської місцевої прокуратури про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до керівника Білоцерківської місцевої прокуратури про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до керівника Білоцерківської місцевої прокуратури про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, в якій ставив питання про забезпечення позову шляхом заборони операторам інтернет-послуг ПрАТ «Київстар», ТОВ «Воля Кабель», ТОВ «Макснет», групі компаній під торговою маркою «Тріолан» надавати телекомунікаційні послуги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , мешканцям квартир АДРЕСА_1,АДРЕСА_2 , а Головному управлінню Національної поліції в Харківській області, Управлінню служби безпеки України в Харківській області заборонити використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації в будинку ОСОБА_1 і сусідніх будинках АДРЕСА_3,АДРЕСА_2, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5, АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7,АДРЕСА_8 , зобов`язати їх вилучити спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації у ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Вивчивши подане клопотання, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1,2 статті 150 ЦПК України визначені види забезпечення позову, а саме: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 4 Постанови Пленуму №9 Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи вимоги, пред`явлені позивачем, слід зробити висновок про те, що вимоги заяви про забезпечення позову не випливають із заявлених позовних вимог та виходять за їх межі, в зв`язку з чим в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 149,150 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення даного позову - відмовити.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.М. Заришняк