Справа №442/3532/20
Провадження №2/442/974/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря Антоненко В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Гирич О.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину, просить, збільшивши (уточнивши) позовні вимоги, стягувати з відповідача аліменти на сина в розмірі 3000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно; стягувати з відповідача додаткові витрати в розмірі 3650 грн щомісячно, а також стягнути з відповідача фактично понесені додаткові витрати на сина в розмірі 1736 грн.

Позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2007 року. Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.05.2016 року шлюб між ними було розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідач спочатку добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання сина, однак останні кілька місяців вона змушена її в нього випрошувати. Така поведінка відповідача ставить її з дитиною у скрутне матеріальне становище. Відповідач є офіційно працевлаштованим в ТОВ «Економічна клініка «Умі-інтелект» в м.Києві, де отримує високу заробітну плату. Оскільки відповідач є здоровою і працездатною особою, вважає розмір аліментів, який просить стягувати з відповідача, є справедливими та обґрунтованими.

Окрім того, їхня дитина хвора на діабет І типу важкої форми, внаслідок чого є дитиною-інвалідом до 18 років. У результаті, вона постійно несе значні витрати на діагностування та лікування сина: щоденне кількаразове вимірювання рівня глюкози в крові, періодичне медикаментозне лікування, проведення необхідних аналізів, забезпечення спеціальної дієти, санаторно-курортне лікування. Син проявляє здібності у вивченні іноземних мов, тому відвідує систематичні приватні заняття з англійської мови. Враховуючи стан здоров`я та інтелектуальні потреби їхньої дитини, батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину. У зв`язку з викладеним, змушена звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою від 10.07.2020 справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження.

28.09.2020 відповідач надав суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що жодним чином не оспорює необхідності сплати аліментів на неповнолітнього сина. Проживає далеко від сина, але в міру можливості відвідує його. Вказує на те, що дійсно син являється дитиною-інвалідом до 18 років та за таких обставин йому призначена соціальна допомога. Окрім того, він щоквартально передає сину необхідні ліки, які безкоштовно отримує в поліклініці м.Києва. Додатково зазначає, що в лютому 2019 року втратив роботу та був зареєстрований як фізична особа-підприємець (платник податку по 3 групі без ПДВ), однак жодної діяльності не веде, подає нульову звітність. На його утриманні також є друга дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що розмір додаткових витрат, які позивач просить стягувати щомісячно, нічим не підтверджується, відтак просить відмовити у їх задоволенні.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задоволити у повному обсязі. Додатково зазначила, що внаслідок хвороби син потребує постійного догляду та значних витрат: систематичне вимірювання рівня глюкози, ін`єкції інсуліном, прийом медикаментів та вітамінів, проходження профілактичних оглядів в м.Києві, санаторно-курортне лікування, спеціальне харчування. Додатково пояснила, що соціальна допомога від держави не велика, їх забезпечують тільки інсуліном, всі інші витрати вона здійснює сама, щоб забезпечити дитині якісне та повноцінне лікування.

Представник позивача адвокат Гирич О.В. позовні вимоги своєї довірительки підтримав, вважає позов підставним та повністю обгрутованим. Зазначив, що відповідач вказує у відзиві, що у нього є ще одна дитина, однак в підтвердження додав лише заяву про визнання батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без штампу отримання такої відповідним відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Відтак вважає, що вказана обставина не підтверджена належним доказом. Просить задоволити позовні вимоги повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, з підстав викладених у відзиві. Не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 3000 грн щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття, а також щодо стягнення фактично понесених позивачем додаткових витрат в розмірі 1736 грн. У стягненні додаткових витрат на дитину по 3650 грн, щомісяця просить відмовити. Додатково пояснив суду, що допомагав сину матеріально та ліками, коли мав таку змогу, але на даний час не працює, доходу не отримує. Проживає з другою дружиною у цивільному шлюбі та мають спільну дитину. Зазначив, що держава виплачує на сина соціальну допомогу і позивач користується відповідними пільгами у зв`язку з хворобою сина.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.05.2016 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано.

З довідки про склад сім`ї №12, виданої 19.05.2020 року ОСББ «Квартал-76», вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 28.08.2017 року, ОСОБА_5 є дитиною-інвалідом до 18 років.

Копіями витягів з медичної карти стаціонарного хворого стверджується, що у ОСОБА_5 наявний діагноз цукровий діабет.

Як підтверджує копія товарного чеку від 23.05.2020 року, ОСОБА_5 відвідував заняття з англійської мови, їх вартість з вересня 2019 року по березень 2020 року становить 3472 гривні.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача аліментів на дитину, суд враховує матеріальне становище та сімейний стан позивача, з якою проживає дитина. У свою чергу, відповідач - платник аліментів є молодою та працездатною особою. Суд також бере до уваги вік дитини, стан її здоров`я та відповідні матеріальні потреби.

Суд, зокрема, враховує рівність прав та обов`язків обох батьків щодо утримання дітей, можливості відповідача щодо надання матеріальної допомоги, а також стан сина сторін, який є дитиною з інвалідністю, вимоги розумності та справедливості, а тому визначає аліменти в розмірі 3000 гривень щомісяця, починаючи з дня подання позову (11.06.2020) і до досягнення дитиною повноліття, а також 2000 гривень щомісяця додаткових витрат, пов`язаних із хворобою та заняттями з іноземної мови, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде відповідати інтересам дитини, враховуючи матеріальні потреби, та можливостям відповідача.

Вимога позивача про стягнення з відповідача фактично понесених додаткових витрат на дитину в розмірі 1736 гривень відповідачем визнається, а також підтверджується письмовими доказами, відтак підлягає задоволенню.

Час, з якого присуджуються аліменти на дитину, визначений ст.191 Сімейного кодексу України. Так, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст.185 СК, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Зважаючи на положення вказаної статті, додаткові витрати на дитину не є аліментами у розумінні Сімейного кодексу, а тому їх слід стягувати, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1ст.155 СК України.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що ч.3 ст.80 та ч.1ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212,214,367 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 (три тисячі) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11.06.2020 до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в користь ОСОБА_1 додаткові витрати на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1736,00 (одна тисяча сімсот тридцять шість) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відмінність тексту резолютивної частини повного рішення щодо часу, з якого присуджено стягнення додаткових витрат, з текстом резолютивної частини короткого рішення, спричинена виправленням, яке слід вважати вірним (ч.7 ст.259 ЦПК України).

Повний текст рішення виготовлено 05.10.2020.

Суддя Грицай М.М.