н/п 2-з/490/72/2020
У Х В А Л А

31 березня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі:головуючого судді - Чулуп О.С.

при секретарі судового засідання - Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

31.03.2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. В порядку забезпечення позову заявник просить накласти арешт на нежитлові приміщення першого поверху та підвалу за літ. А-9, загальною площею 294,8 квадратних метрів по АДРЕСА_1 та заборонити державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нежитлових приміщень першого поверху та підвалу за літ. А-9, загальною площею 294,8 квадратних метрів по АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Виходячи із змісту ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3ст.149 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З доданих до заяви про забезпечення позову матеріалів вбачається, що приватним виконавцем Довгань Вікторією Володимирівною відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-587/11 виданим Центральним районним судом міста Миколаєва 03.10.2013 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Акватерм-Миколаїв» на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість по сплаті суми кредиту за кредитним договором № 03/2008 від 25.06.2008 року у розмірі 289999,98 доларів США, заборгованості по простроченим відсоткам у розмірі 123595,57 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 155094,24 грн., пеню за несвоєчасне погашення процентної винагороди у розмірі 263039,51 грн.

Судом встановлено, що в ході проведення виконавчих дій щодо даного майна - нежитлові приміщення першого поверху та підвалу за літ. А-9, загальною площею 294,8 квадратних метрів по АДРЕСА_1 , що належить заявнику, - виставлені на продаж на електронних торгах ДП "СЕТАМ".

Отже, продаж майна, щодо якого заявник клопоче про застосування заходів забезпечення позову здійснюється в порядку виконання рішення суду.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У п.9 ч.1 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Вивчивши заяву, додані до неї матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заявник просить забезпечити позов шляхом зупинення виконання рішення суду яке набрало законної сили.

Керуючись ст. ст.149-153,260,353 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя