Справа № 653/555/20
Провадження № 2/653/512/20
22 вересня 2020 року
Генічеський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Берлімової Ю.Г.
за участю секретаря Волвенко А.О.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Генічеський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини,
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Генічеський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.
Позовні вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем по справі 29 червня 1996 року був укладений шлюб, що розірваний за рішенням суду 15 лютого 2018 року. За час офіційного перебування у шлюбі у позивача народилась дитина, в свідоцтві про народження якої батьком значиться відповідач - ОСОБА_3 . Вказує, що при розірванні шлюбу, суд врахував, що фактичні шлюбні відносини сторін припинені з 2000 року. Наголошує, що з того часу між нею та відповідачем були припиненні всі відносини та ОСОБА_4 не є рідною донькою відповідача.
У зв`язку із викладеним, просить суд виключити відомості по батьківство ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису № 320 від 07 вересня 2017 року про народження ОСОБА_4 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Калімбет Т.А. в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримали та наголосили, що оскільки відповідач не є рідним батьком доньки позивача, то матір має право оспорювати його батьківство, тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач зазначила, що вказати хто саме є батьком дитини не може, оскільки сама не знає напевно хто ця особа, проте це точно не є відповідач, оскільки з ним вже близько 20 років вони не підтримують жодного зв`язку.
Відповідач ОСОБА_3 був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи через оголошення на веб-сайті «Судова влада України», до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд ухвалив, слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судовому засіданні був відсутній, надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.
Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданим Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області, акт. запис № 320, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . В графі батьки записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Заочним рішенням Генічеського районного суду від 15 лютого 2018 року, ухваленого у справі за № 653/4032/17 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що був зареєстрований 29 червня 1996 року Новоданилівською сільською радою Акимівського району Запорізької області, акт запис № 6 розірваний. Після набрання рішення законної сили прізвище ОСОБА_5 змінено на ОСОБА_5.
Відповідно до копії довідки, виданої виконавчим комітетом Партизанської селищної ради № 2167, ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом із донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Суд зазначає, що засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України.
Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України).
Відповідно ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 122 Сімейного Кодексу України, дитина, яка зачата і (або)народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право, зокрема, жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.
Звернення позивача ОСОБА_1 до суду зумовлено тією обставиною, що незважаючи на те, що відповідач не був рідним батьком народженої дитини, в актовому записі про її народження батьком записаний саме ОСОБА_4 , оскільки вони перебували у шлюбі на той час, хоча фактичні шлюбні відносини із ним були припинені задовго до народження дитини.
Так, в якості правового обґрунтування позивач посилається на ч. 1 ст. 138 СК України, за змістом якої жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.
Разом з тим за змістом ч. 2 ст. 138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.
Суд вважає за доцільне зазначити, що доводи позивача про те, що відповідач не є рідним батьком дитини, оскільки фактичні шлюбні відносини з ним були припинені ще в 2000 році, що стало підставою для розірвання шлюбу в 2018 році, є неспроможними в рамках розгляду вказаної справи, оскільки обставини, що підлягають встановленню та доказуванню при розгляді справ про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини мають бути підтвердженні відповідними процесуальними діями, передбаченими положеннями СК України та нормами процесуального законодавства.
Так, суд звертає увагу на те, що у даній справі батьківство оскаржується за заявою матері, а отже за положеннями ч. 2 ст. 138 СК України, вимога позивача щодо виключення запису про відповідача як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.
Разом з тим, як встановлено судом, матеріали цивільної справи не містять заяви іншої особи про своє батьківство відносно малолітньої ОСОБА_4 .
Крім того, й сама позивач не може точно вказати на особу, яку вважає рідним батьком доньки.
Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.
Всупереч процесуального обов`язку, встановленого ст. ст. 12, 81 ЦПК України, позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком - ОСОБА_3 та дитиною - ОСОБА_4 .
При цьому, саме встановлення відсутності такого кровного споріднення є предметом доказування в справах про виключення з актового запису відомостей про чоловіка як батька дитини.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивачем не доведена відсутність кровного споріднення між відповідачем та дитиною. Будь-яка інша особа не подала заяви про визнання себе батьком ОСОБА_4 .
За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позивача про виключення запису про ОСОБА_3 як батька дитини з актового запису про народження дитини - ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору, в задоволенні її позовних вимог було відмовлено в повному обсязі, суд вважає за необхідне судові витрати у вигляді судового збору компенсувати за рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 197, 206, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 122, 133, 138 СК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Генічеський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, форма і зміст якої, повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 01 жовтня 2020 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова