Справа № 303/6477/19
номер рядка стат. звіту - 68
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2020 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань Марков А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного між ним та відповідачем ОСОБА_2 , який було зареєстровано 30 вересня 1972 року у виконавчому комітеті Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 80.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30 вересня 1972 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу в подружжя народилося двоє дітей, які на момент подання позову є повнолітніми. Починаючи з 2011 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, позивач живе окремим життям, спільного господарства не ведуть. За час спільного проживання виявилося, що в позивача з відповідачем різні погляди на життя, відсутнє порозуміння, часто виникали конфлікти та сварки. На даний час шлюб існує тільки формально, примирення є неможливим, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи судом повідомлялася належним чином, подала заяву про відкладення розгляду справи до завершення карантину.

Згідно ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частин третьої та четвертої ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 30 вересня 1972 року зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 80 (повторне свідоцтво про шлюб серії № НОМЕР_1 , а.с.3).

Відповідно до статей 12,13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, подружжя шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не ведуть, з 2011 року проживають окремо, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, та позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не подано заяви про її бажання відновити дошлюбне прізвище, а тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище « ОСОБА_2 ».

Питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивачем не ставилося, а отже такі слід віднести за його рахунок.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112, 113 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити повністю.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 30 вересня 1972 року у виконавчому комітеті Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 80 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_2 ».

Судовий збір віднести за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована - АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 02.04.2020 року.

Головуюча Л.В. Курах