УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Чішман Л.М.,

секретаря судового засідання Козакевич І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), погоджене начальником відділу Савіною Н. про примусове проникнення до житла,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернулась до суду з поданням, в якому просить надати державним виконавцям Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрано-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та іншим учасникам виконавчого провадження дозвіл на примусовий вхід до будинку АДРЕСА_1 .

В обгрунтування подання вказано, що в провадженні Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрано-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) перебувають матеріали виконавчого провадження, внесеного до Автоматизованої системи виконавчих проваджень за № 51348969 відкритого на підставі виконавчого листа №295/19303/14-ц від 05.11.2015 виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором №014/5550/82/92618 від 07.09.2006 року, яка станом на 24.07.2014 року становить 764590,30 грн. та заборгованості за кредитним договором №014/5550/82/1 12710 від 27.06.2007 року, яка станом на 24.07.2014 року становить 1392548,29 грн.

10.10.2019 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на кошти боржника, однак згідно відповідей банківських установ у боржника відсутні кошти на рахунках. Згідно отриманих відповідей встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, нових відкритих рахунків, окрім вже арештованих в банківських установах, не має. 07.02.2020 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника та було встановлено, що двері державному виконавцю не відчинили, про що було складеного відповідний акт. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження". На думку державного виконавця, оскільки боржник рішення суду не виконав, виникла необхідність у проникненні до будинку АДРЕСА_1 з метою примусового виконання судового рішення.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, всупереч положенням ч. 2 ст. 439 ЦПК України, яким передбачено негайний розгляд відповідного подання за участю державного виконавця.

Дослідивши подання та додані документи, суд приходить на наступного висновку.

Статтею 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів подання в ході виконавчого провадження 08.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження; 21.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на майно, що належить боржнику; 04.05.2017 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, що перебувало у відділі на виконанні, стосовно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон №606-XIV від 21.04.1999 року) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон №1404-VIII від 02.06.2016 року), виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Проте, відомостей про отримання боржником хоча б однієї з наведених вище постанов до подання не долучено, що ставить під сумнів обізнаність ОСОБА_1 про наявність виконавчого провадження.

Державний виконавець вказує, що було оголошено розшук майна боржника, проте відсутні відомості про наслідки виконання постанови про розшук майна боржника - транспортного засобу.

Недоведеними є посилання на те, що у боржника відсутні кошти на банківських рахунках, оскільки державним виконавцем було надано відповідь від 22.11.2019 року про наявність у ОСОБА_1 рахунків не тільки в АТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Надра», а й в АТ «Альфабанк», АТ «Ощадбанк», АКБ «Нацкредит», АКБ «Укрсиббанк», відомості про відсутність коштів в указаних банківських установах відсутні.

Крім того, державний виконавець не вказує про те, чи зареєстроване за боржником нерухоме майно, чи вживались заходи щодо арешту та реалізації майна, як і не має відомостей про те, що боржник заперечує або перешкоджає вчиненню вказаної дії.

Посилання на акт від 07.02.2020 року є безпідставним, оскільки за наслідками виходу за місцем проживання боржника останнього фактично не було, що і зафіксовано державним виконавцем, в подальшому виходів за місцем проживання відповідача не здійснювалось, а відтак доказів того, що боржник відмовився надавати доступ для проведення опису майна державним виконавцем не надано.

Доказів того, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій та його обов`язок допустити державного виконавця для проведення виконавчих дій державним виконавцем не долучено до подання.

Таким чином, державним виконавцем не доведено, що боржник перешкоджав вільному доступу державного виконавця до свого житла.

Наведене може свідчити про неповноту здійснення виконавчого провадження.

Слід врахувати, що стаття 30 Конституції України передбачає, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість подання, а з огляду на надані матеріали виконавчого провадження, обсяг проведених виконавчих дій не є співрозмірним необхідності примусового проникнення до житла боржника та втручання таким чином у власність громадянина.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), погодженого начальником відділу Савіною Н. про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 , а саме до будинку АДРЕСА_1 . відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, через Богунський районний суд м. Житомира.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман