Справа № 653/4599/19
Провадження № 2/653/277/20
РІШЕННЯ

іменем України

29 вересня 2020 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Волвенко А.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Щорсівської сільської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що померлий перебував у шлюбі з хресною матір`ю позивача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наголошує на тому, що подружжя не має інших спадкоємців та проживало у належному на даний час позивачу будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Раніше вказане житло належало подружжю, з яким позивач проживав однією сім`єю з січня 1994 року. Наголошує, що оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були особами похилого віку, то позивач прийняв на себе турботу за ними, матеріальні витрати на ліки та продукти харчування. Вказує, що проживаючи однією сім`єю вони вели спільний побут, були близькими людьми, у зв`язку із чим, після їх смерті усе належне їм майно вони передали йому у власність.

Позивачу стало відомо, що ОСОБА_4 як член АПСГП «Україна» була внесена до списку його членів на отримання земельної частки (пая) серії ХС № 0036856. Вказує, що ОСОБА_3 успадкував належне ОСОБА_4 майно, в тому числі і право на земельну частку (пай), що розташована на території Щорсівської сільської рали, але враховуючи, що ОСОБА_3 не оформив свої спадкові права після смерті дружини, то це майно не увійшло до заповіту, яким ОСОБА_3 заповідав позивачу все належне йому майно.

Враховуючи, що ОСОБА_3 прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його дружини, але не встиг її оформити у зв`язку зі смертю, а позивач являється єдиним спадкоємцем, що визнається й нотаріальною конторою, яка відмовила йому в оформленні спадщини лише через відсутність в нього документів, що підтверджують право ОСОБА_4 на земельну ділянку, він був змушений звернутися до суду для захисту своїх прав.

У зв`язку з вищевикладеним, просить суд встановити факт проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з грудня 1993 року до моменту смерті, а також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 із земель Щорсівської сільської ради Генічеського району, яка належала їй згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0036856.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач представник виконавчого комітету Щорсівської сільської ради до судового засідання не з`явився. В підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи в подальшому за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, вислухавши позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 25 квітня 1938 року перебували у зареєстрованому Генічеським районним бюро записів актів цивільного стану шлюбі, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 , виданого 20 липня 1960 року, актовий запис № 38.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого Генічеським відділом реєстрації актів громадянського стану 31 грудня 1998 року, актовий запис 382.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , виданого Генічеським відділом реєстрації актів громадянського стану 20 січня 1999 року, актовий запис 17.

Ухвалою Генічеського районного суду від 24 червня 2020 року з Державного нотаріального архіву Херсонської області були витребуванні докази, а саме відомості про наявність спадкової справи після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із наданням відповідних копій, у відповідь на що до суду направлена копія спадкової справи за № 39/1999 року, заведеної після смерті ОСОБА_3 та повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

Спадкоємцем майна ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , що підтверджується його заявою про прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно у вигляді жилого будинку з надвірними будовами у АДРЕСА_1 та грошових вкладів, відповідними свідоцтвами про право на спадщину за заповітом.

Зі змісту заповіту, складеного 29 квітня 1998 року та посвідченого приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу вбачається, що ОСОБА_3 заповів на випадок своєї смерті все належне йому майно ОСОБА_2 .

З довідок, виданих Генічеською міською радою народних депутатів за № 3307 та 3308, що містяться в матеріалах спадкової справи вбачається, що ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на день їх смертей та протягом шести місяців після цього.

Звернення позивача до суду зумовлено тією підставою, що ОСОБА_3 , з яким позивач мешкав однією сім`єю з грудня 1993 року прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його дружини, але не встиг її оформити у зв`язку зі смертю, що позбавляє позивача, як спадкоємця прийняти належне йому спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), що не увійшло до складу заповіту.

Надаючи правову оцінку вказаним обставин, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз`яснено в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Згідно з пунктами 2, 23 вищевказаної постанови, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» - основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Пунктом 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов`язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З аналізу зібраних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 та після смерті ОСОБА_3 позивач продовжує проживати за цією адресою та прийняв її у спадщину.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що позивач жив разом з подружжям, в тому числі з ОСОБА_3 , як одна сім`я, вели спільне господарство, піклувались один про одного, були пов`язанні спільним побутом. Їм відомо, що після смерті дружини, її чоловік не встиг оформити спадкові права, оскільки помер та що за життя він склав заповіт на ОСОБА_2 , оскільки він був єдиною близькою людиною для нього та дружини.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_2 проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з грудня 1993 року до моменту смерті, тобто більше п`яти років на час відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_4 , то суд вважає за необхідне вказати наступне.

З довідки, виданої виконавчим комітетом Щорсівської сільської ради 10 квітня 2019 року за № 357 вбачається, що ОСОБА_4 дійсно внесена до списку членів АПСПГ «Україна» на отримання земельної частки (паю) та отримала сертифікат на земельну частку (пай) серія ХС № 0036856. Вказане також підтверджуються листом відділом у Генічеському районні Головного управління держгеокадастру у Херсонській області від 11 грудня 2019 року.

Приватний нотаріус Генічеського районного нотаріального округу листом від 28 травня 2019 року повідомила, з посиланням на пп. 4.12, 4.15. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, про неможливість оформити спадкове право на земельну частку (пай) за ОСОБА_2 після померлого ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадковий прав після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , через відсутність документа, що посвідчує право померлого на земельну частку (пай).

В ході судового розгляду встановлено, що позивач являється єдиним спадкоємцем, проте позбавлений можливості оформити спадкові права на земельну частку (пай) після померлого ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після смерті своєї дружини, як спадкоємець першої черги за законом у відповідності до ст. 529 ЦК Української РСР (що діяла на момент відкриття спадщини), але не оформив спадкових прав.

Враховуючи, що за життя ОСОБА_4 отримала сертифікат серії ХС № 003856, що посвідчував саме її право на земельну частку (пай) на території Щорсівської сільської ради, це право відповідно до ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини після її смерті, що прийняв, але не оформив її чоловік ОСОБА_3 .

За таких обставин, права позивача, як спадкоємця ОСОБА_3 , який проживав разом з ним однією сім`єю з грудня 1993 року до моменту його смерті, є порушеними і підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права.

При цьому слід наголосити, що оскільки за життя ОСОБА_4 належало саме право на земельну частку (пай), то підстави для визнання за позивачем права власності на земельну частку відсутні.

З огляду на це, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача частково та визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, отримане ним в порядку спадкування від ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , право якої посвідчено сертифікатом серії ХС № 003856, що був зареєстрований 30 вересня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 336.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 16, 60, 61, 88, 209, 213, 218, 223 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з грудня 1993 року до моменту смерті.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, отримане ним в порядку спадкування від ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , право якої посвідчено сертифікатом серії ХС № 003856, що був зареєстрований 30 вересня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 336.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 12 жовтня 2020 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова